УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

06 квітня 2026 року 

м. Київ

справа №420/37993/24

адміністративне провадження №К/990/11318/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/37993/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області) про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, внаслідок військової агресії російської федерації проти України позивачці як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 від 03.09.2024;
зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області призначити позивачці одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю на підставі статті другої Закону України «Про одноразову грошову допомогу за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії російської федерації проти України» від 20.03.2023 № 2980-IX (далі - Закон № 2980-IX) і виплатити різницю між сумою, визначеною Законом № 2980-IX, та фактично отриманою сумою, визначеною Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон 1105-XIV), у розмірі 732000 грн.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 15.10.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026, позов задовольнив. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Верховний Суд ухвалою від 24.03.2026 касаційну скаргу залишив без руху та надав скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати документ про сплату судового збору у розмірі 1937,92 грн, конкретизувати підстави касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у взаємозв`язку із пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням.
30.03.2026 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24.03.2026 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій скаржник наводить підстави касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та надає платіжну інструкцію щодо сплати судового збору у розмірі 1937,92 грн.
Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Підставою касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій скаржник визначає положення пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування цієї підстави скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення пунктів 14, 22 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про критичну інфраструктуру» від 16.11.2021 № 1882-IX (далі - № 1882-IX), пунктів 4, 5, 6, 7 Порядку віднесення об`єктів до критичної інфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 №1109 (далі - Порядок №1109), пунктів 7, 18 Порядку ведення Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, включення таких об`єктів до Реєстру, доступу та надання інформації з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.2023 №415 (далі - Порядок №415), пункту 11 Порядку деяких питань соціального захисту та соціальної підтримки окремих категорій населення, використання коштів державного бюджету для здійснення виплат із соціальної підтримки окремих категорій населення, здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", призначення і виплати одноразової грошової допомоги за шкоду життю та здоров`ю, завдану працівникам об`єктів критичної інфраструктури, державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 №1396 (далі - Порядок №1396) щодо правомірності набуття правового статусу об`єкта критичної інфраструктури.
Скаржник зазначає про відсутність висновку щодо питання застосування положень наведених вище норм та частини першої та другої статті 1 Закону № 2980-IX щодо наявності права на одноразову грошову допомогу за шкоду життю і здоров`ю у осіб з числа працівників об`єктів критичної інфраструктури. 
Окрім наведеного скаржник у касаційній скарзі покликається на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача.
На обґрунтування цих доводів покликається на значну кількість подібних справ, різну практику, відсутність правової визначеності щодо застосування наведених вище норм права та виняткове значення для скаржника, оскільки витрати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності є значними, фінансуються з бюджету і мають виплачуватися відповідно до закону, нецільове використання бюджетних коштів заборонено законом.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 334 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/37993/24.
Витребувати із Одеського окружного адміністративного суду справу №420/37993/24.
Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. 
Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя С.М. Чиркін