УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026року 
м. Київ
справа №335/1896/15-ц
провадження № 61-1873ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2026 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Банк Форум» у день набрання рішенням суду законної сили укласти із ОСОБА_1 трудовий договір у зв`язку із поворотним прийняттям на роботу, відповідно до статті
42-1 КЗпП України, на посаду керуючого відділенням № 1400 «Дніпропетровська дирекція ПАТ «Банк Форум». Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по
05 серпня 2016 року у сумі 1 144 998 грн 56 коп. Виплату заробітної плати провести за вирахуванням податку на прибуток та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 10 000 грн.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» залишено без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2016 року залишено без змін.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 про заміну способу та порядку виконання судового рішення задоволено. Змінено порядок та спосіб виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2016 року у справі № 335/1896/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05серпня
2016 року у справі №335/1896/15-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року у сумі 1 144 998 грн 56 коп. та моральну шкоду у сумі 10 000 грн.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2023 року залишено без змін.
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення у вищезазначеній справі.
Ухвалою Вознесенівського районного суду районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення задоволено. Встановлено контроль за виконанням рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2016 року у справі № 335/1896/15-ц, з урахуванням ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2023 року про зміну способу та порядку виконання рішення суду. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб протягом двох місяців з дня отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2016 року у справі № 335/1896/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, з урахуванням ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2023 року про зміну способу і порядку виконання рішення.
Не погоджуючись із ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2026 року, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав на неї апеляційну скаргу.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2026 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2026 року відмовлено.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2026 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції щодо встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення не передбачено статтею 353 ЦПК України.
13 лютого 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2026 року скасувати, справу направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Крім того, у касаційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб порушує клопотання про звернення Верховним Судом із поданням до Конституційного Суду України щодо відповідності пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України норми частини шостої статті 453-2 ЦПК України.
Касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб мотивована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права. 
Із оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Відповідно до статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції.
Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2026 року, якою встановлено судовий контроль та зобов`язано надати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 453-2 ЦПК України ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.
У частині шостій статті 453-2 ЦПК України зазначено, що ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4цього Кодексу.
Тобто, законодавець відокремив ухвали суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню, а які - ні, а саме: ухвала про відмову в задоволенні заяви відповідно до частиною п`ятої статті 453-2 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку, натомість ухвала про задоволення такої заяви не може бути оскаржена в апеляційному порядку, що імперативно визначено частиною шостою статті 453-2 ЦПК України.
Відповідно до пункту 43 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення.
Отже, ухвала суду першої інстанції про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.
Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Виходячи з положень частини шостої статті 453-2 ЦПК України, заперечення на ухвалу про задоволення заяви та зобов'язання боржника подати звіт про виконання судового рішення включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4цього Кодексу (рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення).
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню (пункт 1 частини першої статті 358 ЦПК України).
У цій справі суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала суду першої інстанції про встановлення судового контролю та зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення відсутня у переліку, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України, тому апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України.
У касаційній скарзі міститься клопотання про внесення Верховним Судом до Конституційного Суду України подання щодо відповідності пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України норми частини шостої статті 453-2 ЦПК України, яка вказує про неможливість перегляду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, що, на думку заявника, порушує гарантоване Конституцією України право на апеляційний перегляд вказаної ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до частини шостої статті 10 ЦПК України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після ухвалення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 46 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» рішення про звернення до Конституційного Суду України з питань конституційності законів та інших правових актів, а також щодо офіційного тлумачення Конституції України приймає Пленум Верховного Суду.
Аналіз частини шостої статті 453-2 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що логічне відокремлення законодавцем результату розгляду судом першої інстанції заяви стягувача про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (частини п`ята, шоста статті 453-2 ЦПК України) є наслідком того, що ухвала про задоволення такої заяви відсутня в частині першій статті 353 ЦПК України, натомість оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволені такої інстанції імперативно визначено в пункті 42 наведеної норми процесуального права.
Верховний Суд не встановив підстав, визначених частиною шостою статті 10 ЦПК України, для внесення подання до Конституційного Суду України щодо неконституційності спеціальних положень ЦПК України, а саме частини шостої статті 453-2 ЦПК України.
Отже, відсутні підстави для ініціювання процедури звернення Верховного Суду до Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України норми частини шостої статті 453-2 ЦПК України.
По суті доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні Фондом гарантування вкладів фізичних осіб норм процесуального права й висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2026 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді: Ю. В. Черняк
Г. В. Коломієць
Д. Д. Луспеник