ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року 

м. Київ

cправа № 752/9416/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025
у складі колегії суддів: Пономаренко Є.Ю. - головуючий, Руденко М.А., Барсук М.А.
у справі №752/9416/23
за позовом ОСОБА_1 
до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" 
про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання надати документи,
за участю представників: 
від позивача: ОСОБА_1,
від відповідача: Халупний А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та обставини, що передували прийняттю оскаржуваного рішення

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача, як члена ОСББ, на доступ до інформації та документів, пов`язаних з діяльністю ОСББ "Феодосійська, 2Л".

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі №752/9416/23, залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська 2Л" в частині зобов`язання відповідача надати рішення правління, яке оформлене протоколом № 26/02/22, про обрання заступником правління ОСОБА_2 ; рішення правління, яким позивач був обмежений у користуванні ліфтами будинку; рішення загальних зборів співвласників, оформлене протоколом від 20.10.2021 № 1; кошторис Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська 2Л" за 2022 рік. 

Закрито провадження у справі в частині зобов`язання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська 2Л" надати ОСОБА_1 документи, а саме: додаток № 1 до договору № 123/22-1ПР від 20.07.2022 (специфікація від 20.07.2022), який укладений ДП "СРБУ "ЛІФТ-7" та ОСББ "Феодосійська, 2Л", підписаний заступником голови правління ОСОБА_2 та Дочірнім підприємством "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Ліфт-7"; договір № 1/Ф2Л від 01.02.2022, який укладений ОСББ "Феодосійська, 2Л" та ТОВ "ВІВА-КОМФОРТ"; додаток № 1 до договору № 1/Ф2Л від 01.02.2022; Додаток № 2 до договору № 1/Ф2Л від 01.02.2022; Додаток № 3 до договору № 1/Ф2Л від 01.02.2022; Додаток № 4 до договору № 1/Ф2Л від 01.02.2022; Додаток № 5 до договору № 1/Ф2Л від 01.02.2022; Додаток № 6 до договору № 1/Ф2Л від 01.02.2022; Додаток № 7 до договору № 1/Ф2Л від 01.02.2022; додаткову угоду від 30.06.2022 до договору № 1/Ф2Л від 01.02.2022, яка підписана від імені ОСББ "Феодосійська, 2Л" заступником голови правління ОСОБА_2 та ТОВ "ВІВА-КОМФОРТ"; лист директора ТОВ "ВІВА-КОМФОРТ" Задорецького В.В. від 31.03.2022 Вих. № 01/2/Л; наказ голови правління ОСББ "Феодосійська, 2Л" від 01.02.2022 № 2; штатний розклад ОСББ "Феодосійська, 2Л" від 01.02.2022; договір від 01.07.2022 № 01/07/22 на аварійне та технічне обслуговування ГГП, електромереж, систем центрального опалення, гарячого, холодного водопостачання та каналізації, укладений ФОП Насєко Андрієм Івановичем та ОСББ "Феодосійська, 2Л" в особі заступника голови правління ОСОБА_2; додаткову угоду від 01.11.2022 до договору № 01/07/22 від 01.07.2022, укладену ОСББ "Феодосійська, 2Л" в особі заступника голови правління ОСОБА_2 та ФОП Насєко Андрієм Івановичем; договір надання послуг від 10.05.2022 № 10/05/22, укладений ОСББ "Феодосійська, 2Л" в особі заступника голови правління ОСОБА_2 та ФОП Насєко Андрієм Івановичем; додаток № 2 до договору № 10/05/22 від 10.05.2022; договір № 123/22-1У про надання послуг операційно-диспетчерського обслуговування ОДС від 27.01.2022, укладений ТОВ "Спеціалізоване підприємство "УКРЛІФТ" та ОСББ "Феодосійська, 2Л"; додаток № 1 до договору № 123/22-1У від 27.01.2022; додаток № 2 до договору № 123/22-1У від 27.01.2022; підрядний договір № 123/22-У на технічне обслуговування обладнання систем ОДС (ДСЗ) від 27.01.2022, укладений ОСББ "Феодосійська, 2Л" в особі голови правління ОСОБА_3 та ТОВ "Спеціалізоване підприємство "Укрліфт"; договір № 148/22 на технічне обслуговування ліфтів від 27.01.2022, укладений ОСББ "Феодосійська, 2Л" та Дочірнім підприємством "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "ЛІФТ-7"; додаток № 1 до договору № 148/22 від 27.01.2022; додаток № 2 до договору № 148/22 від 27.01.2022; договір на інформаційно-обчислювальне обслуговування від 23.06.2022 № 00276, укладений ТОВ "АЙДОМ" та ОСББ "Феодосійська, 2Л" в особі голови правління ОСОБА_3; договір про надання послуг № 2610-1 від 26.10.2022, укладений ОСББ "Феодосійська, 2Л" в особі голови правління ОСОБА_3 та ФОП Козаком Ростиславом Орестовичем; Додаток № 1 до договору про надання послуг № 2610-1 від 26.10.2022; додаток № 2 до договору про надання послуг № 2610-1 від 26.10.2022; додаткову угоду від 30.12.2022 до договору № 2610-1 від 26.10.2022, укладену ОСББ "Феодосійська, 2Л" в особі голови правління ОСОБА_3 та ФОП Козаком Ростиславом Орестовичем; договір № 123/22-ІПР на ремонт ліфта від 20.07.2022, укладений OCББ "Феодосійська, 2Л" в особі заступника голови правління ОСОБА_2 та Дочірнім підприємством "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Ліфт-7"; договір № 01/02 про надання юридичних послуг від 01.02.2022, укладений ФОП Халупним Андрієм Вадимовичем та ОСББ "Феодосійська, 2Л" в особі голови правління ОСОБА_3; документи, які відображають суму зарахованих коштів по внескам, сплаченим співвласницею ОСОБА_3 на рахунок ОСББ "Феодосійська, 2Л".

В іншій частині позов задоволено, визнано неправомірною бездіяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" в особі голови правління Славгородської Наталії Леонідівни щодо ненадання ОСОБА_1 для ознайомлення та можливості зняти копії з документів за заявами від 20.03.2023 та 11.05.2023. 

Зобов`язано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" надати Стальненку Олегу Миколайовичу у місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили для ознайомлення та зняття з них копій документи, укладені/вчинені з 20.10.2020 по день набрання рішенням законної сили, а саме: договори з надавачами послуг і виконавцями робіт у багатоквартирному будинку; договори оренди нежитлових приміщень, які укладені об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" з відповідними суб`єктами; договори надання телекомунікаційних послуг (Інтернет провайдерів) у багатоквартирному будинку; договір про управління багатоквартирним будинком, укладений Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" з відповідним суб`єктом господарювання; накази, пов`язані з діяльністю Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л"; виписки з розрахункових рахунків, відкритих Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" у банківських установах; табелі, відомості по нарахуванню, утриманню та виплаті заробітної плати працівникам, членам правління та голови ОСББ "Феодосійська, 2Л"; документи фінансового-господарської та іншої діяльності правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л", а саме: фінансові звіти про результати діяльності та звіти ревізійної комісії, фінансові звіти про суми коштів, зарахованих у ремонтний, резервний фонди із загальної суми перерахованих співвласниками багатоквартирного будинку, коштів на їх утримання та утримання прибудинкової території; документи внутрішнього обліку, в яких містяться відомості щодо нарахування та надходження коштів від мешканців та співвласників багатоквартирного будинку, та всі витрати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л"; бухгалтерські документи, у тому числі, оборотно-сальдові відомості за всіма рахунками; штатний розклад; накази про призначення посадових осіб, про затвердження штатного розкладу; кошториси Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л", які затверджені загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку; договори про найманих працівників на виконання робіт (послуг) на замовлення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л"; рішення засідань правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л", оформлені протоколами. 

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 03.10.2025 у справі №752/9416/23 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" на користь ОСОБА_1 втрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн; в іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі №752/9416/23 - без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" залишено без задоволення, а додаткове рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2025 у справі №752/9416/23 - без змін.

До апеляційного господарського суду 03.12.2025 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №752/9416/23, в якій він просив суд покласти на відповідача витрати правничої допомоги в сумі 30 000 грн.

Від відповідача до суду надійшли заперечення на вказану заяву.

Короткий зміст оскаржуваної додаткової постанови апеляційного господарського суду і мотиви її ухвалення

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №752/9416/23 задоволено частково. Стягнуто з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" на користь ОСОБА_1 8 000 грн витрат правничої допомоги, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. У задоволенні решти заяви відмовлено.

Додаткова постанова мотивована тим, що оскарження додаткового судового рішення не є окремим судовим розглядом спору по суті, а прямо залежить від розгляду основної справи, а тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення ("розподіл витрат на правничу допомогу за участь у розгляді питання про розподіл витрат на правничу допомогу"), яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим та не відповідає змісту процесуального законодавства щодо розподілу судових витрат. Тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення в порядку статті 244 ГПК України про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді додаткового рішення в апеляційному порядку.

Також суд апеляційної інстанції, оцінивши витрати позивача з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, відповідність цієї суми критеріям реальності і розумності, а також доведеність позивачем у відповідності до вимог статті 74 ГПК України викладених ним обставин стосовно надання адвокатом послуг на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі не відповідають вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору (критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України). Суд дійшов висновку, що справедливим та співмірним розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (за підготовку відзиву на апеляційну скаргу) є 8 000 грн.

Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 у справі № 752/9416/23 у частині відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу по підготовці відзиву на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення суду першої інстанції від 03.10.2025 у справі №752/9416/23. Ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Феодосійська, 2Л» 15 000,00 грн витрат на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, за складання відзиву позивача на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення суду першої інстанції від 03.10.2025 у справі №752/9416/23.

Касаційна скарга подана з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Зокрема скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції застосував пункт 12 частини третьої статті 2, статті 129, 244 ГПК України без урахування висновку щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладеного у пунктах 214, 215, 216, 218 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22, у пункті 51 додаткової постанови Верховного Суду від 15.12.2025 у справі № 904/3649/24.

Крім того скаржник стверджує, що апеляційний суд не розглянув заявлене позивачем клопотання про застосування до спірних правовідносин частини дев`ятої статті 129 ГПК України, яке викладено у заяві про ухвалення додаткового рішення, тобто суд необґрунтовано відхилив це клопотання.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відзивів та заперечень на касаційну скаргу у встановлені Судом строки до Верховного Суду не надходило.

Позиція Верховного Суду

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У частині 2 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (частина 4 статті 126 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Як встановлено господарським судом апеляційної інстанції, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 30 000 грн заявник надав: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 25.07.2025, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт/позивач) та адвокатом Скуратовим Д.В. (адвокат) та копію додаткової угоди до нього від 27.10.2025; копію акту від 02.12.2025 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на суму 30 000,00 грн.

Відповідно до п. 5 додаткової угоди, за правову допомогу, визначену в п. 1 договору, клієнт сплачує погоджений сторонами фіксований гонорар у розмірі 103 000,00 грн.

Підтвердженням наданих послуг є підписаний сторонами акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно з підписаним між клієнтом та адвокатом актом від 02.12.2025 останній підготовив та склав в інтересах клієнта наступні процесуальні документи згідно з Господарським процесуальним кодексом України у справі № 752/9416/23:
- заперечення від 27.10.2025 проти відкриття апеляційного провадження, а також у цьому запереченні позивачем заявлено клопотання про розгляд питання про самовідвід суддів Барсук М.А. та Руденко М.А.;
- заяву від 19.11.2025 про відвід суддів Барсук М.А. та Руденко М.А.;
- відзив позивача від 24.11.2025 на апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" на рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі №752/9416/23;
- відзив позивача від 24.11.2025 на апеляційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2025 у справі №752/9416/23.

Розмір фіксованого гонорару за даним актом складає 30 000 грн.

Апеляційний господарський суд, стягуючи з відповідача 8 000 грн. судових витрат, понесених позивачем при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, виходив з того, що вказаний розмір є справедливим та співмірним.

При цьому суд зазначив, що заперечення позивача проти відкриття апеляційного провадження задоволені судом не були, так само як і заява про відвід суддів Барсук М.А. та Руденко М.А. визнана необґрунтованою. Правова позиція сторін в суді апеляційної інстанції не змінювалася, адвокату позивача не було потрібно вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, фактично відзив на апеляційну скаргу містить узагальнену позицію позивача по справі, яка наводилася ним ще в суді першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення в порядку статті 244 ГПК України про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді додаткового рішення в апеляційному порядку. У оскаржуваній додатковій постанові зазначено, що оскарження додаткового судового рішення не є окремим судовим розглядом спору по суті, а прямо залежить від розгляду основної справи, а тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення ("розподіл витрат на правничу допомогу за участь у розгляді питання про розподіл витрат на правничу допомогу"), яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим та не відповідає змісту процесуального законодавства щодо розподілу судових витрат. 

Додаткова постанова переглядається Верховним Судом в межах доводів та вимог касаційної скарги, а саме в частині відмови у задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді додаткового рішення в апеляційному порядку. 

Верховний Суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/14524/22 сформовано наступний висновок щодо застосування приписів статей 2, 123, 129, 244 ГПК України.

Додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та має на меті усунути неповноту судового рішення. Особа, яка понесла судові витрати під час апеляційного чи касаційного перегляду додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, має право на відшкодування таких витрат, що відповідатиме принципу господарського судочинства, передбаченому у пункті 12 частини третьої статті 2 ГПК України. Під час вирішення цього питання суд має керуватися критеріями, визначеними у частині п`ятій статті 126 та частині п`ятій статті 129 ГПК України.

Інакше розуміння позбавить особу права на відшкодування понесених нею судових витрат у разі необґрунтованого оскарження іншим учасником справи додаткового судового рішення, що нівелюватиме значення такої засади судочинства, як відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

Таким чином, доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції, зокрема статей 129, 244 ГПК України, без урахування висновку щодо застосування цих норм права у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22, знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду, чим підтвердилась підстава касаційного оскарження, визначена в пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України.

З огляду на викладене, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді додаткового рішення в апеляційному порядку, та не досліджував відповідні доводи позивача, додаткова постанова у цій частині підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд.

При цьому, підстава касаційного оскарження, визначена пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України Судом визнається необґрунтованою, оскільки відповідно до пункту 3 частини 3 статті 310 ГПУ України, на яку посилається скаржник, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Натомість доводи позивача, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення, про необхідність застосування апеляційним господарським судом положень частини 9 статті 129 ГПК України, не є клопотанням, визначеним в п. 3 ч. 3 ст. 310 ГПК України. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з частиною 4 статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. 

З урахуванням викладеного, оскільки суд апеляційної інстанції не ухвалив додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді додаткового рішення в апеляційному порядку, та не досліджував доводи позивача у цій частині, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість ухвалити нове рішення, додаткова постанова в частині вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді додаткового рішення в апеляційному порядку, підлягає скасуванню та направленню в цій частині на новий розгляд.

Під час нового розгляду господарському суду апеляційної інстанції слід взяти до уваги викладене та враховуючи наведені вище норми права вирішити питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді додаткового рішення в апеляційному порядку.

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 у справі № 752/9416/23 в частині відмови у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при перегляді додаткового рішення в апеляційному порядку, скасувати.

Справу №752/9416/23 в цій частині направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець 

О. А. Кролевець