УХВАЛА

30 березня 2026 року 
м. Київ
справа №440/415/25
адміністративне провадження №К/990/10543/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів – Желєзного І.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі №440/415/25, за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, за участю третьої особи – Товариства з обмеженою відповідальністю «Весттеплотех», про визнання протиправним та скасування висновку,
УСТАНОВИВ:
Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області звернувся до суду з позовом до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, за участю третьої особи – Товариства з обмеженою відповідальністю «Весттеплотех», в якому просив:
– визнати протиправним та скасувати висновок Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про результати моніторингу процедури закупівлі від 30 грудня 2024 року №UA-2024-08-16-007054-а.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року, позов задоволено.
09 березня 2026 року до Суду надійшла касаційна скарга Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі №440/415/25.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. 
Необхідність відкриття касаційного провадження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження є те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У касаційній скарзі Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування норм права, які регулюються Законом України «Про публічні закупівлі», Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178, у поєднанні з положеннями Кошторисних норм України «Настанови з визначення вартості будівництва», затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01 листопада 2021 року №281, Кошторисних норм України «Ресурсні елементарні кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи та вказівки щодо застосування ресурсних елементарних кошторисних норм на ремонтно-будівельні роботи», затверджених Міністерством розвитку громад на території України від 15 червня 2021 року №156, щодо застосування підвищувальних коефіцієнтів до норм витрат праці робітників в кошторисах робіт та необхідності їх попереднього обґрунтування в проекті організації будівництва/ремонту в складі проекту (робочого проекту)
Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, – відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування норм права, які регулюються Законом України «Про публічні закупівлі», Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178, у поєднанні з положеннями Кошторисних норм України «Настанови з визначення вартості будівництва», затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01 листопада 2021 року №281, Кошторисних норм України «Ресурсні елементарні кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи та вказівки щодо застосування ресурсних елементарних кошторисних норм на ремонтно-будівельні роботи», затверджених Міністерством розвитку громад на території України від 15 червня 2021 року №156, щодо застосування підвищувальних коефіцієнтів до норм витрат праці робітників в кошторисах робіт та необхідності їх попереднього обґрунтування в проєкті організації будівництва/ремонту в складі проекту (робочого проекту)
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі №440/415/25.
2. Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №440/415/25.
3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності – в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
4. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний кабінет», у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету – в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:   Судді:	О.Р. Радишевська   І.В. Желєзний   Ж.М. Мельник-Томенко