УХВАЛА

12 лютого 2026 року
м. Київ

справа № 736/822/25
провадження № 61-1660ск26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Сновського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Корюківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Корюківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Корюківський ВДРАЦС у Корюківському районі Чернігівської області), про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Сновського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Корюківський ВДРАЦС у Корюківському районі Чернігівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.
Оголошено померлим ОСОБА_2 .
Днем смерті ОСОБА_2 визнано ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Місцем смерті ОСОБА_2 визнано населений пункт Соледар Бахмутського району Донецької області.
Визнано, що загибель ОСОБА_2 настала під час безпосередньої участі 
у бойових діях із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони України, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 .

28 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» Міністерство оборони України подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сновського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року у справі № 736/822/25.

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2025 року касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Сновського районного суду Чернігівської області 
від 23 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду 
від 11 листопада 2025 року у справі № 736/822/25 залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2026 року касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Сновського районного суду Чернігівської області 
від 23 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду 
від 11 листопада 2025 року у справі № 736/822/25 повернуто особі, яка її подала.
09 лютого 2026 року Міністерство оборони України через підсистему «Електронний суд» вдруге звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Сновського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року (надійшла до суду 10 лютого 2026 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Встановлено, що вперше заявник звернувся до суду з касаційною скаргою в межах тридцятиденного строку, однак касаційну скаргу було повернуто 13 січня 2026 року.

Дослідивши клопотання заявника, Верховний Суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції 
в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга Міністерства оборони України не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
Представник заявника просить суд відступити від висновку Верховного Суду по типовим справам та ухвали новий з врахуванням того, що є непоодинокі випадки коли військовослужбовців, яких рахують загиблими обмінюють з полону і держава вже за них виплатила кошти (одноразову грошову допомогу) і не маже її повернути. Також врахувати в новому висновку Верховного Суду підстави щодо виплати одноразової грошової допомоги та запобігти не обґрунтованим виплатам у разі якщо немає підтверджень щодо загибелі.
Верховний Суд не може прийняти дане посилання, як підставу касаційного оскарження, оскільки не вказано від якого саме висновку, на думку заявника, необхідно відступити (не вказано конкретну постанову Верховного Суду).
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги 
з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства оборони України про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити Міністерству оборони України процесуальний строк для подачі касаційної скарги.
Касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Сновського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць