УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 березня 2026року
м. Київ
справа № 607/10245/22
провадження № 51 - 3313 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2026 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
За вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Стягнуто із ОСОБА_5 в користь місцевого бюджету кошти, витрачені на лікування потерпілої в сумі 18929,09 грн.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2026 року вирок місцевого суду змінено в частині призначеного покарання.
ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі адвокат порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник указуючи на допущені, на його думку, судом апеляційної інстанції порушення, не обґрунтовує, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість зазначеного судового рішення, і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом постановленого щодо  ОСОБА_5  судового рішення, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Крім цього, висловлюючи незгоду з оцінкою доказів, захисник не наводить обґрунтування допущення при здійсненні судового провадження таких порушень, котрі з огляду на статті 84-87, 91, 94, 284, 370, 374 КПК у їх взаємозв`язку та на встановлені в справі факти, зумовлюють скасування ухвали на підставах, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. Водночас у скарзі містяться посилання на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу ст. 433 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Також, захисник, обмежившись загальними фразами, не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного засудженому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, обставинами його скоєння та даним про особу засудженого через суворість, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Крім того, слід зазначити, що клопотання захисника щодо зупинення виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року та ухвали Тернопільського апеляційного суду від 15 січня 2026 року, вирішується в порядку, передбаченому положеннями ст. 430 КПК, і може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3