ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року
м. Київ

справа № 757/36305/23
провадження № 61-11991св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Громадська організація «Центр протидії корупції», Приватне підприємств «Оптік Глобал Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фокус Медіа», 
третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Центр протидії корупції», Приватного підприємства «Оптік Глобал Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокус Медіа», третя особа - ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, та ділової репутації

за касаційною скаргою Громадської організації «Центр протидії корупції» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року у складі судді Вовка С. В. та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у складі колегії суддів: Крижанівської Г. В., Оніщука М. І., Шебуєвої В. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 Громадською організацією «Центр протидії корупції » (далі - ГО «Центр протидії корупції») на веб-сайті «Українська правда» у публікації під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою в мережі «Інтернет»: ІНФОРМАЦІЯ_4 у наступних фразах: « Колаборанти , зрадники..:»; «..в Україні ще залишаються ..десятки проросійських діячів, активи яких потенційно могли б бути конфісковані..», «.. і щодо.. ОСОБА_1.. »;
- визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 у дописі, розміщеному на каналі ГО « Центр протидії корупції» в месенджері «Telegram » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у наступних фразах: «.. ОСОБА_1 .. вже більше року не можуть потрапити під оновлені українські санкції.. », «.. попри їхню антиукраїнську діяльність..»;
- визнати недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фокус Медіа» (далі - ТОВ «Фокус Медіа») на веб-сайті «Фокус» у публікації під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_6 », за адресою в мережі «Інтернет»: ІНФОРМАЦІЯ_9 у наступних фразах: «..проросійських політичних діячів.. ОСОБА_1 .. ..деякі з проросійських діячів, таких як ОСОБА_1.. »;
- зобов`язати ГО «Центр протидії корупції» протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 недостовірну інформацію про нього шляхом розміщення на каналі ГО « Центр протидії корупції» в месенджері «Telegram » за адресою в мережі «Інтернет»: ІНФОРМАЦІЯ_7 вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування»;
- зобов`язати Приватне підприємство «Оптік Глобал Груп» (далі - ПП «Оптік Глобал Груп») (попередня назва Приватне підприємство «Українська правда» (далі - ПП «Українська правда»)) протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 недостовірну інформацію про нього шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування»;
- зобов`язати ТОВ «Фокус Медіа» протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту набрання рішенням у цій справі законної сили спростувати поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 недостовірну інформацію про нього шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_10 вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування».

Обґрунтовуючи вимоги позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ГО «Центр протидії корупції», ПП «Оптік Глобал Груп» (попередня назва - ПП «Українська правда») і ТОВ «Фокус Медіа» в мережі «Інтернет» шляхом публікації на веб-сторінках, на каналі у месенджері «Telegram» поширили про нього недостовірну інформацію, зміст якої полягає в тому, що він є проросійським діячем, колаборантом, зрадником, поплічником росії, до якого повинні бути застосовані персональні санкції та конфіскація активів відповідно до Закону України «Про санкції». 

Позивач отримав письмові відповіді від правоохоронних органів, зокрема Служби безпеки України та Національної поліції України, якими підтверджується, що він ніколи не притягався за наведеними вище фактами до кримінальної відповідальності і не є підозрюваним, обвинуваченим чи підсудним у будь-якому іншому кримінальному провадженні. Отже, інформація поширена відповідачами про те, що він є колаборантом та зрадником, тобто особою, яка вчинила ряд тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, не відповідає дійсності та не може бути підтверджена жодними належними і допустимими доказами. Поширена відповідачами інформація порушує принцип презумпції невинуватості, закріплений статтею 62 Конституції України, статтею 2 Кримінального кодексу України, пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), пунктом 1 статті 11 Загальної декларації прав людини та пунктом 2 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а також суперечить прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стосовно порушення принципу презумпції невинуватості. Він не вчиняв жодних дій проти національних інтересів, суверенітету і територіальної цілісності України та не сприяв таким діям, зокрема, шляхом висловлювання наміру або підтримки збройної агресії чи окупації/анексії територій України, не здійснював фінансування діяльності держави-агресора, ніколи не виступав із закликами до підтримки чи спонукання щодо збройної агресії рф проти України, не розпалював ненависті до українського народу, української культури, державної мови, національної ідентичності. Отже, твердження відповідачів про наявність підстав для застосування до нього санкцій та стягнення активів є недостовірною інформацією, яка формує в суспільстві вкрай негативне його сприйняття як особи, яка діє на боці ворога українського народу - країни-агресора рф та всупереч інтересам України, чим завдається шкода його особистим немайновим правам. Зазначав, що не володіє жодним нерухомим майном в рф, ні окремо, ні спільно, ні поруч, ні поблизу з друзями або знайомими ОСОБА_9 чи будь-якого іншого дипломата, державного діяча рф або інших причетних до військової агресії проти України осіб. Він має значний досвід як політичної, державної, так і правової роботи, тому беззаперечно, що інформація, поширена відповідачами про нібито його колабораційну та проросійську діяльність, зраду України, у зв`язку з чим, на думку відповідачів, є підстави для застосування до нього санкцій відповідно до Закону України «Про санкції», негативно впливає на його ділову репутацію.

У зв`язку з цим позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 13 грудня 2023 року позов задовольнив. Визнав недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 ГО «Центр протидії корупції» на веб-сайті «Українська правда» у публікації під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_4 у наступних фразах: « Колаборанти , зрадники..:»; «..в Україні ще залишаються ..десятки проросійських діячів, активи яких потенційно могли б бути конфісковані..», «.. і щодо.. ОСОБА_1.. ».
Визнав недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 у дописі, розміщеному на каналі ГО «Центр протидії корупції» в месенджері «Telegram» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у наступних фразах: «.. ОСОБА_1 .. вже більше року не можуть потрапити під оновлені українські санкції.. », «…попри їхню антиукраїнську діяльність..».
Визнав недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 ТОВ «Фокус Медіа» на веб-сайті «Фокус» у публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою в мережі «Інтернет»: ІНФОРМАЦІЯ_9 у наступних фразах: «..проросійських політичних діячів.. ОСОБА_1 .. ..деякі з проросійських діячів, таких як ОСОБА_1.. ».
Зобов`язав ГО «Центр протидії корупції» протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення на каналі ГО «Центр протидії корупції» в месенджері «Telegram» за адресою в мережі Інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_7 вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування».
Зобов`язав ПП «Оптік Глобал Груп» (попередня назва - ПП «Українська правда») протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_4 вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування».
Зобов`язав ТОВ «Фокус Медіа» протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати поширену ІНФОРМАЦІЯ_5 недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_10 вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування».
Стягнув з ГО «Центр протидії корупції» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37 100,00 грн.
Стягнув з ПП «Оптік Глобал Груп» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37 100,00 грн.
Стягнув з ТОВ «Фокус Медіа» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 37 100,00 грн.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Суд виходив з того, що, поширена відповідачами інформація про те, що позивач є колаборантом та зрадником, тобто особою, яка вчинила низку тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, не відповідає дійсності та не може бути підтверджена жодними належними і допустимими доказами, а тому є недостовірною інформацією, яка негативно впливає на ділову репутацію позивача та порушує його особисті немайнові права, які підлягають судовому захисту.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Київський апеляційний суд постановою від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу ГО «Центр протидії корупції» залишив без задоволення. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року залишив без змін.

Судове рішення апеляційний суд мотивував тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції правомірно та з дотриманням порядку, встановленого ЦПК України, розглянув цю справу у спрощеному позовному провадженні, оскільки спір у справі є немайновим, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагали здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У серпні 2024 року ГО «Центр протидії корупції» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказувала те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі № 373/1994/17, від 18 березня 2021 року у справі № 927/791/18, від 20 травня 2020 року у справі № 758/12586/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 910/74/19, від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19, від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18 та додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18;
суди не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України);
суд першої інстанції не розглянув заяву представника ГО «Центр протидії корупції» про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій хоча формально і зазначили у текстах своїх судових рішень про необхідність розмежування фактичних тверджень і оціночних суджень, оскільки вони не підлягають судовому захисту, проте не врахували висновків Верховного Суду, зроблених при розгляді дифамаційних спорів, та дійшли помилкового висновку про те, що оспорювані висловлювання є фактичними твердженнями, а не оціночними судженнями. Більше того, суд апеляційної інстанції не навів жодних аргументів на підтвердження того, що висловлювання «проросійський діяч» та «антиукраїнська діяльність» є фактичними твердженнями.

Також скарга містить доводи про те, що суд першої інстанції не розглянув заяву ГО «Центр протидії корупції» про перехід до загального позовного провадження, тобто порушив частину четверту статті 277 ЦПК України, якою встановлено обов`язок суду розглядати подібні заяви (у разі їх надходження) та визначено вичерпний перелік процесуальних рішень, які можуть бути прийнятими за результатами. Тобто такими діями суд першої інстанції не забезпечив відповідачу можливості «бути почутим» під час розгляду судом його справи та не дотримав «справедливого балансу між сторонами» цього спору.

Апеляційний суд зазначених порушень не усунув. Більше того, відхиляючи доводи ГО «Центр протидії корупції» щодо порушень зазначених норм процесу, апеляційний суд послався на те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про перехід до загального позовного провадження іншого відповідача - ТОВ «Фокус Медіа», не звернувши уваги на абсолютно різне обґрунтування цих двох заяв, а також на те, що відмова у задоволенні однієї заяви жодним чином не знімає із суду його обов`язку належним чином розглянути і другу заяву.

Суди попередніх інстанцій не врахували сталої практики Верховного Суду щодо визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу.

У листопаді 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Косінова Г. В. подала письмові пояснення. 

У грудні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Косінова Г. В. подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, оскільки ці судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали їм належну правову оцінку. 

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

22 листопада 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2026 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи 

Суди попередніх інстанцій встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_5 о 15 год 30 хв у публікації ГО «Центр протидії корупції» під назвою «Колаборанти, зрадники, поплічники Росії: на кого Україна досі не наклала санкції для конфіскації активів» на веб-сайті інтернет-видання «Українська правда» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 розміщено, зокрема, таку інформацію:
«Колаборанти, зрадники..: на кого Україна досі не наклала санкції для конфіскації активів»,
«Водночас в Україні все ще залишаються десятки проросійських діячів, активи яких потенційно могли б бути конфісковані, однак зробити це не можуть. Адже санкції щодо цих осіб або взагалі не застосовано, або вони були накладені ще до 24.05.2022, що виключає можливість конфіскації. Нижче розповімо про декількох таких осіб.
..Немає санкцій також і щодо впливового чиновника адміністрації ОСОБА_3 ОСОБА_1 »;
ІНФОРМАЦІЯ_5 о 18 год 30 хв в дописі на каналі ГО «Центру протидії корупції» в месенджері «Telegram» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 розміщена інформацію, зокрема, у таких фразах:
«..ОСОБА_1.. вже більше року не можуть потрапити під оновлені українські санкції. А мали би.
Через це активи цих персонажів в Україні, попри їхню антиукраїнську діяльність, досі не конфісковані.».
ІНФОРМАЦІЯ_5 о 20 год 38 хв у публікації під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на веб-сайті «Фокус» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 , зокрема, таку інформацію:
«Низка проросійських політичних діячів,...а також… ОСОБА_1 ,... вже понад рік не підпадають під оновлені українські санкції.
..деякі з проросійських діячів, таких як ОСОБА_1 , чиновник адміністрації ОСОБА_3 , досі не зазнали санкцій».

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав, що поширена ГО «Центр протидії корупції», ПП «Оптік Глобал Груп» (попередня назва - ПП «Українська правда») та ТОВ «Фокус Медіа» в мережі «Інтернет» шляхом публікації на веб-сторінках, на каналі у месенджері «Telegram» щодо нього інформація є недостовірною, негативною і такою, що завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації.

2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Згідно зі статтями 263-265 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. У мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення відповідають не повною мірою.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини четвертої статті 19 ЦПК України (у редакції, чинній на час вирішення питання про відкриття провадження) спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У пункті 2 частини шостої статті 19 ЦПК України (у редакції, чинній на час вирішення питання про відкриття провадження) визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (частина друга статті 274 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина сьома статті 279 ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 279 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/74/19, на яку є посилання в касаційній скарзі, зроблено висновок, що «суд першої інстанції, прийнявши з власної ініціативи рішення про розгляд спору у справі № 910/74/19 про визнання договору укладеним за правилами спрощеного позовного провадження з посиланням на відсутність такої категорії справ у переліку частини четвертої статті 247 ГПК України, за умов наявності нерозглянутого клопотання відповідача про перехід до загального позовного провадження, не забезпечив відповідачу можливості «бути почутим» під час розгляду судом його справи та не дотримався «справедливого балансу між сторонами» цього спору, зважаючи на те, що місцевим судом було надано перевагу доводам позивача про доцільність розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, викладеним у запереченнях на зазначене клопотання відповідача».

У цій справі ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року відкрито провадження справі. Зазначено, що справа буде розглядатись суддею одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з проведеннм судового засідання за наявними у справі матеріалами. Роз`яснено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у разі неподання у встановлений судом строк яких, відповідач має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву та направити позивачу і суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

У вересні 2023 року ТОВ «Фокус Медіа» подало клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року клопотання представника ТОВ «Фокус Медіа» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін залишено без задоволення.

06 жовтня 2023 року представник позивача - адвокат Косінова Г. В. засобами поштового зв`язку подала письмові пояснення на клопотання ТОВ «Фокус Медіа» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, яке зареєстровано судом 17 жовтня 2023 року, у якому зазначила, що позивач не заперечує проти розгляду справи в судовому засіданні із викликом сторін.

16 жовтня 2023 року ГО «Центр протидії корупції» через систему «Електронний суд» подала заяву про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Всупереч наведеним нормам процесуального права, положенням Конвенції, практиці ЄСПЛ суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без вирішення заяви ГО «Центр протидії корупції» та без урахування думки позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Такими діями суд першої інстанції не забезпечив учасникам справи можливості «бути почутими» під час розгляду судом їх справи та не дотримав «справедливого балансу між сторонами» цього спору.

Апеляційний суд зазначених порушень не усунув. Більше того, відхиляючи доводи ГО «Центр протидії корупції» щодо порушень зазначених норм процесу, апеляційний суд, послався на те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про перехід до загального позовного провадження іншого відповідача - ТОВ «Фокус Медіа», не звернувши уваги на наявність невирішеної заяви ГО «Центр протидії корупції» та думки позивача з цього питання.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої, згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. 

Враховуючи наведені обставини оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню на підставі 411 ЦПК України.

Предметом позову у цій справі є захист гідності, честі та ділової репутації, спростування недостовірної інформації позивача.

З Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема з ухвали Київського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року у справі №753/1301/24, відомо, що за відкритими інформаційними даними Міністерство закордонних справ України отримало офіційну інформацію про факт вбивства ОСОБА_1оІНФОРМАЦІЯ_11 у м. Мадрид, Іспанія. Про ці обставини повідомила апеляційний суд і представнОСОБА_1 - адвокат Косінова Г. В. як про підставу припинення її повноважень як представника.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Право на повагу до гідності та честі, право на недоторканість своєї ділової репутації належать до особистих немайнових прав фізичної особи (статті 297, 299 ЦК України).

Враховуючи, що позивач помер, а позов стосується захисту його честі, гідності та ділової репутації, які є особистими немайновими правами фізичної особи і згідно з частиною першою статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Перелік підстав, за яких суд закриває провадження у справі, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У частині перші статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 414 ЦПК України, якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи - сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини першої цієї статті.

Оскільки позивач у цій справі помер, і спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а під час касаційного перегляду встановлено, що оскаржувані судові рішення не відповідають закону, Верховний Суд дійшов висновку, що частина третя статті 414 ЦПК України у цьому випадку не може бути застосована, тому судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в порядку, передбаченому частиною першою зазначеної статті, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Однак такого клопотання у цій справі не заявлено.

З моменту ухвалення постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають (частина друга статті 419 ЦПК України).

Керуючись статтями 255, 400, 409, 411, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Громадської організації «Центр протидії корупції» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 липня 2024 року скасувати.

Провадження у справі № 757/36305/23 за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Центр протидії корупції», Приватного підприємства «Оптік Глобал Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фокус Медіа», третя ОСОБА_8 , про захист честі, гідності, та ділової репутації закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев 	
	Є. В. Коротенко   В. М. Коротун 	
	М. Ю. Тітов