УХВАЛА
05 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 490/6513/24
провадження № 61-1994ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 на рішення Центрального районного суду 
м. Миколаєва від 27 жовтня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 січня 2026 року в справі за позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про вселення,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про вселення.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду 
від 13 січня 2026 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Вселено ОСОБА_4 в квартиру за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
16 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , - ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва 
від 27 жовтня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 13 січня 2026 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29 січня 
2025 року у справі № 127/17760/23, від 17 травня 2021 року у справі 
№ 309/2340/15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 
2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Центрального районного суду м. Миколаєва цивільну справу 
№ 490/6513/24 за позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про вселення.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, 
який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: В. М. Коротун
Є. В. Коротенко 
М. Є. Червинська