ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 485/2263/24
провадження № 61-9653св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Снігурівська міська рада Миколаївської області, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року в складі судді Соловйова О. В. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2025 року в складі колегії суддів: Коломієць В. В., Локтіонової О. В., Ямкової О. О., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового завдання, у період з 01 червня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.
На обґрунтування вимог зазначала, що проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 як чоловік та жінка без укладення шлюбу більше 20 років за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного сумісного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. В 2024 року ОСОБА_2 був мобілізований до лав Збройних Сил України. У жовтні 2024 року вона отримала від ІНФОРМАЦІЯ_2 сповіщення сім`ї № 146 від 07 жовтня 2024 року про те, що її чоловік зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Гірник Покровського району Донецької області.
Посилаючись на викладені обставини та на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу їй необхідно для отримання одноразової грошової допомоги після загибелі чоловіка та інших соціальних пільг, ОСОБА_1 просила заяву задовольнити.
Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанції
Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2025 року, заяву задоволено.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового завдання, однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01 червня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач довела належними доказами факт спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у вищезазначений період, встановлення цього факту необхідне їй з метою реалізації прав, передбачених Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», а з матеріалів справи не вбачається існування спору про право.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2025 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2025 року й ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.
На обґрунтування касаційної скарги зазначала про застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 759/1894/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заявник не зверталась із заявою на ім'я командира військової частини НОМЕР_1 про надання виплат, а отже не скористалась правом на отримання виплати грошового забезпечення в позасудовому порядку.
Пунктом 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім'ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, визначений вичерпний перелік осіб, яким здійснюється виплата грошового забезпечення, у якому не значиться чоловік та жінка, які проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
До своєї заяви ОСОБА_1 не додала докази відсутності родичів у зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_2 , таким чином невідомо, чи існують особи, які мали б право на отримання грошового забезпечення, тому у справі можливо вбачається спір про право.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2025 року відкрито касаційне
провадження у справі та витребувано її матеріали зі Снігурівського районного суду Миколаївської області.
08 жовтня 2025 року справа № 485/2263/24 надійшла до Верховного Суду.
Міністерство оборони України направило відзив на касаційну скаргу, в якому просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Снігурівської міської ради від 25 жовтня 2024 року, виданої на підставі акту про фактичне місце проживання.
Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2011 року у справі № 3-1122/11 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП у зв`язку із вчиненням сімейної сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 , висловлюванням на її адресу нецензурною лайкою та погрозою застосувати фізичну силу.
Відповідно до додатку до трудового договору, укладеного між працівником ОСОБА_2 і фізичною особою, яка використовує найману працю, ОСОБА_4 від 05 вересня 2012 року (особової картки працівника ОСОБА_2 ), в анкетних даних ОСОБА_2 зазначено, що його співмешканкою є ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 мобілізовано до Збройних Сил України, що підтверджується записами його військового квитка серії НОМЕР_2 .
З обліково-послужної картки до військового квитка вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_2 у графі «сімейний стан» зазначив як близьку особу цивільну дружину ОСОБА_1 , інших осіб не зазначено.
ІНФОРМАЦІЯ_2 за вих. № 3/2876 від 07 жовтня 2024 року надіслав ОСОБА_1 сповіщення сім`ї № 146 від 07 жовтня 2024 року про те, що старший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир бойової машини - командир третього механізованого відділення другого механізованого взводу першої механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Гірник Покровського району Донецької області, у якому зазначено що вказане сповіщення є підставою для подання документів для збереження грошового забезпечення і надання пільг в установленому законодавством порядку.
За даним фактом заявник 10 жовтня 2024 року звернулась до чергової частини ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вжиття заходів до встановлення місця знаходження її співмешканця ОСОБА_2 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2024 року за № 12024152310000480 за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України.
Згідно листа Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16 січня 2025 року № 60/23.4-31, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованих шлюбах не перебували, перевірку було проведено по первинним та поновленим актовим записам про шлюб з 2018 року по 2025 роки.
В матеріалах справи наявні свідоцтва про смерть батьків ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також про смерть сестри ОСОБА_7 . Відомостей про існування інших родичів ОСОБА_2 немає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У частинах першій, другій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. 
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
При застосуванні статті 74 СК України важливо врахувати, щоб особи не перебували у будь-якому іншому шлюбі на цей час, а також що між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю.
Для визнання осіб такими, що проживають однією сім`єю, крім факту спільного проживання, важливі також: наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування; участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Статтею 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» до числа близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, зокрема, віднесено осіб, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі осіб, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. 
Статтею 6 цього Закону визначені права близьких родичів, зокрема, близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право: на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України; на безоплатну правничу допомогу відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Встановивши, що ОСОБА_1 надала належні та достатні докази на підтвердження факту проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та що встановлення цього факту їй необхідне з метою реалізації прав, передбачених Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення її заяви.
Висновки судів не суперечать правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначеній в касаційній скарзі постанові.
Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 як особа, яка проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не має право на виплату грошового забезпечення на підставі Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, є аналогічними запереченням військової частини НОМЕР_1 на заяву ОСОБА_1 та доводам апеляційної скарги, яким суди попередніх інстанцій надали належну оцінку, і висновки судів є достатньо аргументованими.
Разом з тим, суди не врахували, що згідно зі статтею 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві положення» СК України цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.
Кодекс про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України ), який був чинним до 01 січня 2004 року, не містив норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.
Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.
Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 682/415/20 (провадження № 61-6297св21), від 11 липня 2022 року у справі № 755/6427/19 (провадження № 61-17021св21).
Враховуючи викладене, у судів попередніх інстанцій були відсутні підстави для задоволення позову в частині встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу з 01 червня 2003 року до 01 січня 2004 року.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, однак суди неправильно застосували норми матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають зміні в частині визначення строку проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу шляхом викладення резолютивної частини рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою апеляційного суду, в редакції цієї постанови.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2025 року змінити, викласти резолютивну частину рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року, залишеного без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2025 року, у такі редакції:
«Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання бойового завдання, однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
В іншій частині рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 березня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:  Судді:	М. Є. Червинська  А. Ю. Зайцев  Є. В. Коротенко  В. М. Коротун  М. Ю. Тітов