ф
УХВАЛА

20 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 440/8206/25
адміністративне провадження № К/990/8831/26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевіривши касаційну скаргу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №440/8206/25 за позовом Заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Трофименко Поліни Валеріївни до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльності Кременчуцької міської ради щодо не взяття на облік безхазяйного майна, а саме сховища №60322, розташоване за адресою: м.Кременчук, проїзд Галузевий, 30;
- зобов`язати Кременчуцьку міську раду вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на безхазяйне майно шляхом:
проведення технічної інвентаризації сховища №60322 за адресою: м.Кременчук, проїзд Галузевий, 30 у встановленому законодавством порядку з внесенням відомостей про це до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та присвоєнням цьому об`єкту відповідного ідентифікатора в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва як на об`єкт нерухомого майна;
звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйного майна – захисної споруди цивільного захисту, сховища № 60322 за адресою: м.Кременчук, проїзд Галузевий, 30;
розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі – захисної споруди цивільного захисту, сховища № 60322 за адресою: м.Кременчук, проїзд Галузевий, 30 на облік у друкованих засобах масової інформації.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року, адміністративний позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо невзяття на облік безхазяйного майна, а саме, сховища №60322 за адресою: м.Кременчук, проїзд Галузевий, 30.
Зобов`язано Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області вчинити дії, спрямовані на взяття на облік безхазяйного майна шляхом: проведення технічної інвентаризації сховища №60322 за адресою: м. Кременчук, проїзд Галузевий, 30 у встановленому законодавством порядку з внесенням відомостей про це до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та присвоєнням цьому об`єкту відповідного ідентифікатора в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва як на об`єкт нерухомого майна; звернення до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйного майна – захисної споруди цивільного захисту, сховища № 60322 за адресою: м. Кременчук, проїзд Галузевий, 30; розміщення оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі – захисної споруди цивільного захисту, сховища №60322 за адресою: м.Кременчук, проїзд Галузевий, 30 на облік у друкованих засобах масової інформації.
26 лютого 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №440/8206/25.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2026 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя – Білак М.В., судді: Єресько Л.О., Уханенко С.А. 
На підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 березня 2026 року № 325, у зв`язку з постановленням Верховним Судом 17 березня 2026 року ухвали № К/990/8831/26 про відведення судді-доповідача Білак М.В., та суддів Єресько Л.О., Уханенка С.А. від розгляду матеріалів касаційної скарги Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №440/8206/25., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 440/8206/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2026 року визначено новий склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Шевцова Н. В. (суддя-доповідач), Стеценко С. Г. , Тацій Л. В.
У касаційній скарзі відповідачем зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм статті 335 ЦК України стосовно спонукання до виконання органами місцевого самоврядування повноважень щодо взяття на облік безхазяйного майна з особливим статусом (укриття) з подальшим оформленням права комунальної власності на нього, з урахуванням вимог Закону України «Про приватизацію державного майна»
Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України обов`язковим є зазначення конкретної норми права щодо застосування якої відсутній такий висновок. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Проте в порушення зазначених вимог, скаржник не обґрунтував належним чином у чому саме полягала помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися. 
Водночас вказані скаржником положення є загальними, а касаційна скарга не містить об`єктивних мотивів щодо необхідності висновку Верховного Суду щодо цих норм саме у цій справі.
З огляду на викладене, суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права.
Таким чином, межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням відповідачем у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі №440/8206/25 за позовом Заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Трофименко Поліни Валеріївни до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії– повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає

Суддя	Н.В. Шевцова