УХВАЛА
05 березня 2026року 
м. Київ
справа № 367/3562/17
провадження № 61-2459ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув заяви суддів Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича, Осіяна Олексія Миколайовича, Шиповича Владислава Володимировича про самовідвід від участі у розгляді справи за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк «Голосіївський», про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Захарчук Іван Анатолійович, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк «Голосіївський», про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
На обґрунтування позовних вимог перший заступник прокурора зазначав, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1922/25-5 ОСОБА_2 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки, площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2 видано державний акт серії ЯЖ № 903389 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3210946200:01:042:0008, площею 0,15 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 липня 2009 року, вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_3 , який у свою чергу 15 жовтня 2010 року відчужив її на користь ОСОБА_1 .. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 липня 2013 року у справі № 367/4067/13-ц визнано недійсними рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1922/25-5 та державний акт серії ЯЖ № 903389. Вказаним рішенням суду встановлено, що Коцюбинська селищна рада, приймаючи рішення про передачу земельної ділянки у власність першому набувачу, перевищила свої повноваження та розпорядилась землею, яка не знаходилась у віданні цього органу місцевого самоврядування. На цей час спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме Національного природного парку «Голосіївський».
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року, у задоволенні позову прокурора відмовлено.
Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що вимога прокурора про витребування спірної земельної ділянки не є належним способом захисту права власника на земельну ділянку природно-заповідного фонду. У цій категорії справ задоволення порушеного права має бути захищено у спосіб повернення земельної ділянки. 
Постановою Верховного Суду від 03 вересня 2025 року касаційну скаргу першого заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скасовуючи судове рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції виходив з того, що земельна ділянка є специфічним об`єктом цивільних відносин (земельною ділянкою на території об`єкта природно-заповідного фонду), а мета цього позову спрямована на повернення спірної ділянки у власність держави, яка не втратила права володіння, користуванні та розпорядженні цією ділянкою. Виходячи з наведеного суди не надали оцінки можливості розгляду позовної вимоги про витребування на користь держави спірної земельну ділянку, як вимоги про повернення цієї земельної ділянки за правилами негаторного позову.
Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігоря на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2024 року задоволено.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2024 року скасовано.
Задоволено позов Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк «Голосіївський» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 3210946200:01:042:0008 вартістю 45 165 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов першого заступника прокурора Київської області, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка є власністю держави і вибула з володіння поза її волею на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке визнано судом недійсним, а тому позивач має право на її витребування, що є ефективним способом захисту права власності. 
25 лютого 2026 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Захарчук І. А., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року у справі № 367/3562/17. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2026 року справу розподілено судді-доповідачеві Синельникову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Шипович В. В.
При розгляді касаційної скарги судді Синельников Є. В., Осіян О. М. та Шипович В. В. заявили про самовідвід від участі у розгляді цієї справи з метою усунення обставин, які б могли викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2025 року вони у складі колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі суддів: Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., висловили правову позицію щодо застосування норм матеріального та процесуального права у цій справі, зокрема щодо визначення неналежного способу захисту порушених прав держави на земельну ділянку, яка розташована на території об`єкта природно-заповідного фонду. За наслідками розгляду касаційну скаргу першого заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатами нового розгляду справи апеляційним судом ухвалено постанову про задоволення позову.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Відповідно до частини другої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. 
З огляду на викладене, взявши до уваги мотиви постанови Верховного Суду 
від 03 вересня 2025 року, колегія суддів вважає, що судді Синельников Є. В., Осіян О. М. та Шипович В. В. висловили правову позицію щодо застосування норм матеріального та процесуального права у цій справі,приймали участь в ухваленні судового рішення про скасування постанови апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а тому з метою усунення будь-яких сумнівів учасників процесу в об`єктивності та неупередженості суду при перегляді у касаційному порядку постанови апеляційного суду, ухваленої після направлення справи на новий розгляд, заяви про самовідвід суддів 
Синельникова Є. В., Осіяна О. М. та Шиповича В. В. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу. 
Керуючись 36, 39, 40, 41 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяви суддів Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича, Осіяна Олексія Миколайовича, Шиповича Владислава Володимировича про самовідвід задовольнити.
Відвести суддів Верховного Суду Синельникова Євгена Володимировича, Осіяна Олексія Миколайовича, Шиповича Владислава Володимировича від розгляду справи за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк «Голосіївський», про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Захарчук Іван Анатолійович, на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року.
Передати цивільну справу № 367/3562/17 для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович