УХВАЛА
11 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 505/4417/21
провадження № 13-17зк26
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача  ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 
розглянула касаційну скаргу ОСОБА_20 на ухвалу колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі - Касаційний кримінальний суд) від 19 січня 2026 року і
ВСТАНОВИЛА:
Як убачається з касаційної скарги та наявних у Верховному Суді даних, слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ухвалою від 16 вересня 2025 року відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_20 на постанову заступника начальника СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_21 від 11 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 12021161180000841 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 17 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_20 залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін. 
Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_20 звернувся до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою, який ухвалою від 12 січня 2026 року відмовив у відкритті провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
15 січня 2026 року до цього суду надійшла заява ОСОБА_20 про роз`яснення ухвали Касаційного кримінального суду від 12 січня 2026 року, однак ухвалою від 19 січня 2026 року у задоволенні зазначеної заяви було відмовлено.
27 січня 2026 року ОСОБА_20 направив до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Касаційного кримінального суду від 19 січня 2026 року, задовольнити його касаційну скаргу у справі № 505/4417/21, скасувати ухвалу слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року. 
Велика Палата ухвалою від 04 лютого 2026 року відмовила у прийнятті до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_20 на ухвалу Касаційного кримінального суду від 19 січня 2026 року, якою відмовлено в роз`ясненні ухвали від 12 січня 2026 року.
06 лютого 2026 року ОСОБА_20 з використанням підсистеми «Електронний суд» повторно звернувся до Великої Палати з касаційною скаргою, у якій просить прийняти її до розгляду та задовольнити у повному обсязі, скасувати ухвалу Касаційного кримінального суду від 19 січня 2026 року, а також ухвалу слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року. Скаржник вважає, що колегія суддів Касаційного кримінального суду, постановивши ухвалу від 12 січня 2026 року про відмову у відкритті провадження, всупереч п. 7 ч. 1 ст. 425 КПК, позбавила його як потерпілого права на касаційне оскарження, а ухвала від 19 січня 2026 року про відмову в роз`ясненні цієї ухвали є доказом її неправомірності.
Велика Палата, перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі ОСОБА_20 , зазначає таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені кримінальним процесуальним законом, котрий імперативно встановлює випадки, в яких перегляд судових рішень здійснює саме Велика Палата, а також правові підстави для цього.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону № 1402-VIII Велика Палата лише у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; здійснює інші повноваження, визначені законом.
У межах кримінальної юрисдикції ці норми відповідають положенням КПК, які чітко регламентують випадки розгляду кримінального провадження Великою Палатою.
З огляду на положення КПК Велика Палата переглядає: судові рішення за виключними обставинами з підстави, визначеної п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК; ухвалені нею рішення з підстав, передбачених пунктами 1 та 3 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу (ч. 5 ст. 33 КПК), і за нововиявленими обставинами (ч. 4 ст. 33 цього Кодексу); судові рішення, передбачені ст. 424 КПК, в касаційному порядку - лише в разі передачі кримінального провадження на розгляд цієї палати за процедурою статей 4341, 4342 КПК для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду. 
Крім того, згідно з ч. 5 ст. 4341, ч. 1 ст. 4342 КПК питання про передачу на розгляд Великої Палати провадження, яке розглядається в касаційному порядку, вирішує Касаційний кримінальний суд за власною ініціативою або за клопотанням учасників справи, а сторони кримінального провадження не наділені правом безпосередньо звертатися до Великої Палати з метою перегляду судових рішень за вказаною процедурою.
Наведені процесуальні норми ОСОБА_20 залишив поза увагою і звернувся до Великої Палати з касаційною скаргою з питань, які за законом не належать до її повноважень.
Відповідно до змісту касаційної скарги ОСОБА_20 ставить вимогу про перегляд Великою Палатою ухвали Касаційного кримінального суду від 19 січня 2026 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали Касаційного кримінального суду від 12 січня 2026 року, а також про скасування ухвали слідчого судді та ухвали суду апеляційної інстанції.
Доводи скаржника по суті зводяться до його незгоди з рішенням Касаційного кримінального суду та вимоги про повторний розгляд справи з метою інакшого її вирішення. 
Однак незгода ОСОБА_20 з ухваленим рішенням Касаційного кримінального суду в силу ч. 2 ст. 45 Закону № 1402-VIIIне може бути підставою для відкриття провадження, адже перевірка законності й обґрунтованості цього рішення не охоплюється процесуальною компетенцією Великої Палати, яка не наділена повноваженнями щодо перегляду судових рішень Касаційного кримінального суду з інших підстав, окрім тих, що зазначені в ст. 4341 та гл. 34 КПК.
Крім того, ОСОБА_20 вже звертався до Великої Палати зі скаргою на ухвалу Касаційного кримінального суду від 19 січня 2026 року з тих самих підстав.
Ухвалою Великої Палати від 04 лютого 2026 року у прийнятті до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_20 на зазначену ухвалу суду касаційної інстанції було відмовлено.
З урахуванням наведеного, у прийнятті до розгляду Великою Палатою касаційної скарги ОСОБА_20 на ухвалу Касаційного кримінального суду від 19 січня 2026 року необхідно відмовити.
Керуючись статтями 4341, 4342 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:
Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_20 на ухвалу колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2026 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1 
Судді:	ОСОБА_2  ОСОБА_3  ОСОБА_4  ОСОБА_5  ОСОБА_6  ОСОБА_22  ОСОБА_8  ОСОБА_9  ОСОБА_10 	ОСОБА_11  ОСОБА_12  ОСОБА_13  ОСОБА_14  ОСОБА_15  ОСОБА_16  ОСОБА_17  ОСОБА_18  ОСОБА_19