ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 лютого 2026року 
м. Київ

справа № 204/13886/23
провадження № 61-16458св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:
заявник -    ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Адміністрація Державної прикордонної служби України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Колінько Наталія Олександрівна, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у складі колегії суддів: Космачевської Т. В., Агєєва О. В., Халаджи О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Історія справи
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій, з урахуванням уточнень від 02 серпня 2024 року, просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, в період з 10 січня 2022 року до 01 березня 2023 року, а також встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 10 січня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
Заява обґрунтована тим, що в серпні 2018 року заявник і ОСОБА_2 познайомилися, пізніше почали проживати разом однією сім`єю. 
У липні 2021 року вона втратила роботу та перестала отримувати власний дохід, тому всі матеріальні потреби поклав на себе ОСОБА_2 . В подальшому вона перебувала на повному його утриманні.
У період спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вели спільне господарство, поповнювали сімейний бюджет із доходів ОСОБА_2 , купували товари для сумісного користування, займалися благоустроєм будинку. 
З 27 січня 2023 року ОСОБА_2 проходив військову службу, під час якої надсилав заявниці грошові кошти, які були для неї основним і постійним джерелом засобів до існування. Під час виконання бойового завдання в районі с. Федорівка Соледарівської міської громади Бахмутського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув.
ОСОБА_1 вказувала, що встановлення факту її перебування на утриманні ОСОБА_2 необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Встановлення факту проживання однією сім`ю без реєстрації шлюбу, в свою чергу, допоможе їй в реалізації права на отримання такої допомоги, а також в отриманні інших пільг, встановлених для членів сім`ї загиблого військовослужбовця.
Рішенням Ленінського районногосуду м. Дніпропетровськавід 15 квітня 2025 року заяву   ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Адміністрація Державної прикордонної служби України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задоволено.
Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, в період з 10 січня 2022 року до 01 березня 2023 року.
Встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Військова частина 9938 оскаржила його в апеляційному порядку. 
При цьому Військова частина НОМЕР_1 просила суд про зупинення провадження у справі № 204/13886/23 на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 308/17634/23.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі задоволено.
Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 308/17634/23.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у цивільній справі №204/13886/23, що перебуває в провадженні Дніпровського апеляційного суду, правовідносини, що виникли між сторонами, є подібними з правовідносинами у справі № 308/17634/23, яка переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, тому апеляційний суд, посилаючись на положення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, дійшов висновку, що існують передбачені підстави для зупинення провадження у справі № 204/13886/23 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 308/17634/23.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
26 грудня 2025 року     ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, сформованою адвокатом Колінько Н. О. в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року і передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного дослідження усіх обставин, що мають значення.
Доводи інших учасників справи
У відзиві від 29 січня 2026 року представник Військової частини 9938 - Захарова Ю. О. просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2026 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

26 січня 2026 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року відповідає не у повному обсязі.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Оскаржувана ухвала постановлена за результатами розгляду клопотання Військової частини НОМЕР_1 , яка просила зупинити провадження у цій справі на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 308/17634/23 з подібними правовідносинами.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Визначаючи наявність передбачених статтею 252 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 10 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у інших справах, які переглядаються у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою або Великою Палатою Верховного Суду, вирішуються питання у подібних правовідносинах та від результату їх розгляду залежить можливість розгляду цієї справи.
При цьому така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).
Така підстава зупинення провадження у справі як перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду має на меті забезпечення єдності судової практики, яку можна досягти завдяки передбаченим процесуальним законом механізмам.
Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 17 вересня 2020 року в справі № 557/457/19, від 19 квітня 2021 року в справі № 393/135/19, від 20 травня 2024 року у справі № 367/7674/17.
Встановивши, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 308/17634/23, проаналізувавши предмети та підстави позовів у справах № 204/13886/23 та № 308/17634/23, подібність спірних правовідносин у цих справах, можливий вплив результату розгляду подібної справи на розгляд справи, що переглядається, апеляційний суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, що є предметом апеляційного розгляду.
У зв`язку з цим, Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи заявника про те, що судом апеляційної інстанції не було наведено жодних мотивів щодо наявності об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 308/17634/23. 
Разом із тим, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що апеляційний суд помилково послався на положення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України як на процесуальну підставу зупинення провадження у справі №204/13886/23, а не на приписи пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, яка зазначена Військовою частиною НОМЕР_1 у клопотанні про зупинення провадження у цій справі та яка підлягала застосуванню судом.
Як наслідок, апеляційний суд, безпідставно застосував приписи пункту 5 частини першої статті 253 ЦПК України (який встановлює строк зупинення провадження у справі саме на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України), зупинивши провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 308/17634/23. 
Водночас, відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції змінити, зазначивши процесуальною підставою зупинення провадження у справі № 204/13886/23 пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України та виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року в наступній редакції: «Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Адміністрація Державної прикордонної служби України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Судусправи №308/17634/23». В іншій частині ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Колінько Наталія Олександрівна, задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року змінити, зазначивши процесуальною підставою зупинення провадження у справі пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України та виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року в наступній редакції: «Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Адміністрація Державної прикордонної служби України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Судусправи № 308/17634/23».
В іншій частині ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий  М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев 

Є. В. Коротенко 

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов