У х в а л а
25 лютого 2026 року
м. Київ 
Справа № 946/7029/22
Провадження № 61-13680ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Мінаєв Дмитро Дмитрович (далі - адвокат), 
на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 лютого 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року
у справі за позовом скаржника до Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» (далі - відповідач, ПрАТ «УДП») про визнання наказу про звільнення незаконним і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
в с т а н о в и в :
1. У жовтні 2022 року скаржник звернувся до суду із позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 396 від 14 вересня 2022 року в частині звільнення скаржника з посади начальника служби економічної безпеки та запобігання корупції ПрАТ «УДП»;
- поновити скаржника на посаді начальника служби економічної безпеки та запобігання корупції ПрАТ «УДП»;
- стягнути з відповідача на користь скаржника 758 193,88 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. 16 лютого 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області ухвалив рішення, згідно з яким залишив без задоволення позовні вимоги скаржника.
3. 30 вересня 2025 року Одеський апеляційний суд ухвалив постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції (повний текст склав 3 жовтня 2025 року).
4. 2 листопада 2025 року адвокат в інтересах скаржника сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 33257/0/220-25 від 3 листопада 2025 року), у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення позову. Мотивував так:
- суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, поклали в основу висновків копію Акта № ДПМтаСКВ-490 від 30 червня 2022 року. Водночас не дослідили оригінал зазначеного документа, справжність якого скаржник ставить під сумнів. Він також подав клопотання про витребування журналу вихідної кореспонденції для підтвердження реєстрації та справжності вказаного Акта. Ці документи відповідач не надав, що залишилося поза увагою судів попередніх інстанцій та зумовило неповне з`ясування обставин справи. В Акті № ДПМтаСКВ-490 є суперечливі та недостовірні відомості, які суди не оцінили належно, що зумовило формування хибних висновків під час вирішення справи. Зазначений Акт є недопустимим і недостовірним доказом;
- суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц, від 20 листопада 2024 року у справі № 277/977/22, від 22 вересня 2020 року у справі № 161/7196/19, Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1723цс17, від 1 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17.
5. 6 лютого 2026 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Скаржник мав надати копії договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, доказ надсилання цих документів відповідачу та сплатити 1 587,84 грн судового збору.
6. 11 лютого 2026 року адвокат в інтересах скаржника сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків касаційної скарги (вх. № 4162/0/220-26 від 11 лютого 2026 року), до якої додав квитанцію про сплату 1 587,84 грн судового збору, договір про надання правової допомоги від 25 травня 2018 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також докази направлення копій цих документів відповідачу.
7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у визначений законом строк із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених у пунктах 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 лютого 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» про визнання наказу про звільнення незаконним і його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Витребувати з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області цивільну справу № 946/7029/22.
3. Роз`яснити відповідачу право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді		Д. А. Гудима	
		Є. В. Краснощоков	
		П. І. Пархоменко