УХВАЛА

12 березня 2026 року 
м. Київ

справа №380/11372/24
адміністративне провадження № К/990/10715/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів - Загороднюка А. Г., Мацедонської В.Е.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року у справі № 380/11372/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
установив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 143851,20 грн за період з 16 березня 2022 року по 16 вересня 2022 року включно, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року адміністративний позов задоволено. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулося до суду першої інстанції із заявою, у якій просило визнати виконавчий лист № 380/11372/24 від 12 серпня 2025 року, виданий Львівським окружним адміністративним судом, про стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 143 851 (сто сорок три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн 20 коп за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100, з урахуванням суми податків та зборів, таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року задоволено заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Визнано виконавчий лист № 380/11372/24 від 12 серпня 2025 року, виданий Львівським окружним адміністративним судом, про стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 143 851 (сто сорок три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн 20 коп за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100, з урахуванням суми податків та зборів, таким, що не підлягає виконанню.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.
Не погоджуючись із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд зазначає таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною другою статті 328 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх апеляційного перегляду, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4, (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що ухвала суду першої інстанції за результатами розгляду питання про внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та ухвалене за результатами його перегляду судового рішення суду апеляційної інстанції, не підлягають касаційному оскарженню.
Скаржник просить переглянути у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, після її перегляду в апеляційному порядку, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Водночас, як зазначено вище ухвала суду першої інстанції, якою виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню, відсутня у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, визначеному частиною другою статті 328 КАС України.
З огляду на викладене, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року, ухвалена за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення не може бути предметом касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 328, 333 КАС України,-
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року у справі № 380/11372/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. В. Дашутін
Судді А. Г. Загороднюк
В. Е. Мацедонська