УХВАЛА

03 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 560/8139/24
адміністративне провадження № К/990/4592/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2026 року касаційна скарга Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишена без руху з підстав пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та неповажністю вказаних ним підстав для його поновлення.
Судом встановлено, що скаржником на виконання ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху у визначений строк подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на те, що вперше касаційну скаргу ним подано до суду касаційної інстанції в строк, передбачений нормами КАС України, однак ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу повернуто, а відтак податковий орган має право на повторне звернення із касаційною скаргою.
За таких обставин скаржник вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено ним з поважних причин та просить поновити цей строк.
Суд касаційної інстанції звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку касаційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Наведені скаржником обставини не мають ознак об`єктивних істотних перешкод для вчасної реалізації процесуальних прав.
Вперше касаційну скаргу скаржником подано до суду касаційної інстанції в строк, передбачений нормами КАС України, однак ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2025 року касаційну скаргу повернуто.
При цьому, копію ухвали Верховного Суду від 19 червня 2025 року скаржник отримав 20 червня 2025 року, а повторно з касаційною скаргою звернувся лише 30 січня 2026 року.
Скаржник в поданій на виконання ухвали Верховного Суду заяві про поновлення строку на касаційне оскарження жодним чином не обґрунтовує зволікання із повторним зверненням до суду касаційної інстанції після отримання ухвали Верховного Суду від 19 червня 2025 року.
Також, в обґрунтування причин поважності пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник звертає увагу на введення в Україні воєнного стану.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження. Така позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно: від 31.08.2023 у справах № 340/6025/22, № 460/15983/21, від 19.07.2023 у справі №620/5941/22, від 23.03.2023 у справі № 761/28821/20.
Жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на касаційне оскарження, які мали місце у період з 19 серпня 2025 року (дата ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) і до 26 грудня 2025 року (дата подання касаційної скарги) скаржник не зазначив. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку скаржником не надано.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. 
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В контексті наведеного, зважаючи на положення вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що вчасна подача первинної касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
З огляду на вказані обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтями 248, 332, 333, підпунктом 14 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус
Судді Н.Є.Блажівська
І.Л.Желтобрюх