УХВАЛА

25 лютого 2026 року 
м. Київ

справа №420/40056/24
касаційне провадження № К/990/6134/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 420/40056/24 за позовом Головного управління ДПС в Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛ-ТРАНСБАЛКТЕРМІНАЛ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,
УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 420/40056/24.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, слід зазначити про таке.
Статтею 129 Конституції України унормовано, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.
Відповідно до частини третьої статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-283-1, 284-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Із системного аналізу викладених положень процесуального закону вбачається, що постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за результатом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, у справах за зверненням податкових та митних органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З матеріалів касаційної скарги та прийнятих у справі судових рішень убачається, що предметом розгляду заяви у справі № 420/40056/24 є вимоги щодо підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, що за правилами Кодексу адміністративного судочинства України є категорією справ за зверненням податкових та митних органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках.
Отже, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 у справі № 420/40056/24 за зверненням Головного управління ДПС в Одеській області (податкового органу) про підтвердження обґрунтованості арешту майна, не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 1 частини першої статті 333 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за поданою у цій справі касаційною скаргою.
Керуючись частиною третьої статті 272, статтею 283, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі № 420/40056/24.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.Я.Олендер   Р.Ф. Ханова