УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

19 березня 2026 року 
м. Київ
справа №160/34098/24
адміністративне провадження №К/990/10675/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Дніпровської міської ради
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року
у справі №160/34098/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Голос Дніпра»
до Дніпровської міської ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, 
про визнання протиправним та нечинним рішення,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариство з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариство з обмеженою відповідальністю «Голос Дніпра» звернулися до адміністративного суду з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, в якому просили:

- визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 18 грудня 2024 року №64/60 «Про затвердження Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року позов задоволено.

06 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариство з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариство з обмеженою відповідальністю «Голос Дніпра» звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі та просили стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, що пов`язані із розглядом адміністративної справи №160/34098/24, у розмірі 3958,31 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі №160/34098/24 заява про ухвалення додаткового рішення у справі №160/34098/24 задоволена частково.

Ухвалено стягнути з Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Голос Дніпра» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі кожному окремо по 2000,00 грн.

У задоволенні іншої частини заяви про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2025 року апеляційні скарги Дніпровської міської ради та Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року задоволено.

Скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року і ухвалено нове рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариству з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариству з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариству з обмеженою відповідальністю «Голос Дніпра» відмовлено у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі №160/34098/24 задоволено, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Голос Дніпра» задоволено частково.

Скасовано додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року і ухвалено нове рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариству з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариству з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариству з обмеженою відповідальністю «Голос Дніпра» відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №160/34098/24 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Верховного Суду від 28 листопада 2025 року скасовано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2025 року, а справу №160/34098/24 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року апеляційні скарги Дніпровської міської ради та Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року залишено без змін.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС ДНІПРА» та Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, Дніпровська міська рада 02 березня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої і апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), статей 1, 4, 12, 25 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року №1160-IV (далі - Закон №1160-IV), частину десяту статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII), пунктів 3, 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики» від 03 листопада 2010 року №996 (далі - постанова КМУ №996), не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28 листопада 2023 року у справі №640/10063/22, від 13 лютого 2024 року у справі №320/5934/22, від 04 листопада 2024 року у справі №260/1011/23, від 28 листопада 2025 року у справі №160/34098/24.

Дніпровська міська рада мотивує свою скаргу тим, що суди попередніх інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про протиправність рішення міської ради від 18 грудня 2024 року №64/60 через недотримання процедур, визначених Законом №1160-IV. Скаржник наголошує, що в період дії воєнного стану положення частини десятої статті 9 Закону №389-VIII є спеціальними та дозволяють органам місцевого самоврядування приймати акти без дотримання процедур, встановлених для регуляторних актів у мирний час.

Скаржник вважає, що суди безпідставно ототожнили Положення про демонтаж рекламних засобів із правилами розміщення зовнішньої реклами. На думку міської ради, оскаржуваний акт спрямований на забезпечення публічного порядку та безпеки в місті шляхом усунення порушень, а не на регулювання господарської діяльності, тому він не потребував проходження повної регуляторної процедури.

Додатковим мотивом є те, що суди проігнорували повноваження виконавчих органів та комунальних підприємств, визначених у рішенні, помилково вважаючи їх такими, що дублюють або підміняють повноваження інших органів. Скаржник наголошує, що встановлення механізму примусового демонтажу об`єктів, які розміщені без дозволів або з порушеннями, є законним правом громади, реалізація якого не може бути зупинена через формальні процедурні перешкоди під час війни.

Касаційна скарга також обґрунтована неврахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у наступних постановах:

1. Постанови Верховного Суду від 28 листопада 2023 року у справі №640/10063/22, від 13 лютого 2024 року у справі №320/5934/22 у яких зазначено, що регуляторний орган під час прийняття такого акта у період дії правового режиму воєнного стану зобов`язаний дотримуватися встановленої процедури, крім випадків, якщо право відступу від визначеної процедури на період дії правового режиму воєнного стану прямо закріплено Законом України «Про правовий режим воєнного стану» або іншим законом, що регулює визначений порядок прийняття відповідним регуляторним органом такого акта.

2. Постанова Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі №260/1011/23 у якій Суд звернув увагу на імперативність приписів частини десятої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які не дають органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам інших варіантів поведінки, окрім як у період дії воєнного стану не поширювати на усі без виключення акти, у тому числі регуляторного характеру, вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Також скаржник посилається на неврахування висновків, викладених безпосередньо у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2025 року у справі №160/34098/24, на підставі яких справу було направлено на новий розгляд та зобов`язано суди дослідити питання застосування спеціальних норм права в умовах воєнного стану.

Касатор вважає, що оскільки основне рішення про визнання протиправним та нечинним рішення міськради №64/60 було винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, то й похідне від нього додаткове рішення про розподіл судових витрат також підлягає скасуванню.

У касаційній скарзі Дніпровська міська рада просить Верховний Суд скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття скарги до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року, додаткового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та постанов Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень статей 59, 73 Закону №280/97-ВР, статей 1, 4, 12, 25 Закону №1160-IV, частину десяту статті 9 Закону №389-VIII, пунктів 3, 13 постанови КМУ №996, перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 28 листопада 2023 року у справі №640/10063/22, від 13 лютого 2024 року у справі №320/5934/22, від 04 листопада 2024 року у справі №260/1011/23, від 28 листопада 2025 року у справі №160/34098/24.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року у справі №160/34098/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетраграмматон 7», Товариства з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Голос Дніпра» до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, про визнання протиправним та нечинним рішення.

2. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/34098/24.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа