УХВАЛА
06 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 369/17692/23
провадження № 61-2791ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцова Костянтина Віталійовича на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах сім`ї та дітей Гатненської територіальної громади Фастівського району Київської області, про захист житлових прав малолітньої дитини та визнання правочину недійсним щодо відчуження нерухомого майна (житла малолітньої дитини),
ВСТАНОВИВ:
03 березня 2026 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Кузнєцов К. В. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі №369/17692/23 (зареєстрована 04 березня 2026 року за вх. № 6697/0/220-26).
Подана касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.
До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника (частина третя статті 392 ЦПК України).
Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», дорученням органу, уповноваженого на надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
За змістом пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України 
від 12 квітня 2019 року № 41 (зі змінами), ордер повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Пунктом 11 Положення визначено, що ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Пунктом 12 Положення передбачено перелік реквізитів, які має містити ордер на надання правничої (правової) допомоги.
Згідно з підпунктами 12.4 зазначеного Положення, ордер має містити, зокрема, назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.
Касаційна скарга подана та підписана адвокатом Кузнєцовим К. В., який на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 надав ордер серії АА № 0058812 від 03 березня 2026 року, в якому не зазначено назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом.
Вказані недоліки, допущені при оформленні ордеру серії АА № 0058812, не дозволяють розглядати його як документ, що підтверджує повноваження адвоката Кузнєцова К. В. на представництво інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді при поданні 03 березня 2026 року касаційної скарги на судові рішення у справі № 369/17692/23.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).
За викладених обставин подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано докази на підтвердження повноважень адвоката Кузнєцова К. В. діяти від імені та в інтересах ОСОБА_1 у суді касаційної інстанції.
За загальним правилом, повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з належним чином оформленою касаційною скаргою. 
Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кузнєцова Костянтина Віталійовича на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах сім`ї та дітей Гатненської територіальної громади Фастівського району Київської області, про захист житлових прав малолітньої дитини та визнання правочину недійсним щодо відчуження нерухомого майна (житла малолітньої дитини) - повернути заявнику.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников