УХВАЛА

30 березня 2026 року 
м. Київ

справа №990/80/26
адміністративне провадження № П/990/80/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Уханенка С.А.,  Білак М.В., 
перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ХХ чергового з`їзду суддів України в особі Ради суддів України, Ради суддів України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 , члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень,
УСТАНОВИВ:
19 березня 2026 року до Касаційного адміністративного Суду у складі Верховного Суду, як суду першої інстанції, надійшов позов ОСОБА_1 до ХХ чергового з`їзду суддів України в особі Ради суддів України, Ради суддів України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 , члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 - з вимогами:
-визнати протиправним та скасувати рішення Ради суддів України від 12 грудня 2026 року № 6;
-визнати протиправним та скасувати рішення ХХ чергового з`їзду суддів України від 10 березня 2026 року про обрання двох членів Вищої ради правосуддя строком на чотири роки: ОСОБА_2 - суддю Донецького апеляційного суду та ОСОБА_3 - суддю Хмельницького апеляційного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи №990/80/26 між суддями від 19 березня 2026 року позов передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Радишевської О.Р., суддів Желєзного І.В., Мельник-Томенко Ж.М. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2026 року задоволено заяву судді Радишевської Олесі Ростиславівни про самовідвід від розгляду справи №990/80/26.
Відведено суддю Радишевську Олесю Ростиславівну від розгляду справи №990/80/26 за позовом ОСОБА_1 до ХХ чергового з`їзду суддів України в особі Ради суддів України, Ради суддів України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2, члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №990/80/26 між суддями від 24 березня 2026 року позов передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача: Кравчука В.М., суддів: Стародуба О.П., Єзерова А.А.
Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2026 року задоволено заяви суддів Кравчука Володимира Миколайовича та Стародуба Олександра Павловича про самовідвід від розгляду справи №990/80/26.
Відведено суддів Кравчука Володимира Миколайовича та Стародуба Олександра Павловича від участі у розгляді справи №990/80/26 за позовом ОСОБА_1 до ХХ чергового з`їзду суддів України в особі Ради суддів України, Ради суддів України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2, члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №990/80/26 між суддями від 26 березня 2026 року позов передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача: Загороднюка А.Г., суддів: Соколова В.М., Уханенка С.А.
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2026 року задоволено заяву судді Соколова Володимира Миколайовича про самовідвід від розгляду справи №990/80/26.
Відведено суддю Соколова Володимира Миколайовича від участі у розгляді справи №990/80/26 за позовом ОСОБА_1 до ХХ чергового з`їзду суддів України в особі Ради суддів України, Ради суддів України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 , члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №990/80/26 між суддями від 26 березня 2026 року позов передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача: Загороднюка А.Г., суддів: Білак М.В., Уханенка С.А.
Відповідно до частини восьмої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною другою статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Ознайомившись із поданою позовною заявою ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла таких висновків.
Право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частин першої і другої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з частиною першою статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.
Частиною четвертою статті 22 КАС України передбачений вичерпний перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, а саме: справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Отже, нормами КАС України встановлений вичерпний перелік адміністративних справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, а також суб`єктів владних повноважень, які можуть бути відповідачами у таких справах.
Інші категорії адміністративних справ, у тому числі з вимогами до інших суб`єктів владних повноважень, які не зазначені у частині четвертій статті 22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції не підсудні.
Як вбачається з позовної заяви, позивач заявляє дві позовні вимоги до різних відповідачів - ХХ чергового з`їзду суддів України в особі Ради суддів України та Ради суддів України. Заявлені позовні вимоги здебільшого стосуються визнання протиправними та скасування рішень зазначених суб`єктів.
З огляду на положення статей 22 КАС України, Верховному Суду, як суду першої інстанції, підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, відтак, вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення ХХ чергового з`їзду суддів України від 10 березня 2026 року про обрання двох членів Вищої ради правосуддя, підлягає розгляду Верховним Судом, як судом першої інстанції.
Щодо заявленої позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Ради суддів України від 12 грудня 2026 року № 6, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Рада суддів України є вищим органом суддівського самоврядування та діє як виконавчий орган з`їзду суддів України.
Згідно з частиною дев`ятою статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Ради суддів України, прийняті в межах визначених цим Законом повноважень, є обов`язковими для всіх органів суддівського самоврядування, крім з`їзду суддів України. Рішення Ради суддів України може бути скасовано з`їздом суддів України або в судовому порядку.
При цьому до компетенції Ради суддів України не входять повноваження щодо обирання (призначення), звільнення членів Вищої ради правосуддя.
Таким чином спори щодо оскарження рішень Ради суддів України (у разі наявності ознак публічно-правового спору) підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства місцевими адміністративними судами та не віднесені до підсудності Верховного Суду, як суду першої інстанції.
За таких підстав, Верховний Суд не є встановленим Законом судом, який має вирішувати питання щодо прийнятності спору позивача з Радою суддів України.
Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Дотримуючись наведених вимог процесуального закону, колегія суддів виходить з того, що оскільки позивач об`єднав в одне провадження позовні вимоги до кількох відповідачів, що підсудні різним судам, і немає законних підстав для їхнього роз`єднання в окремі провадження таким чином, щоб після розділення Верховний Суд, як суд першої інстанції, міг розглядати у самостійному провадженні позовні вимоги до Ради суддів України, які цьому суду за правилами виключної підсудності не підсудні, то позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.
Аналогічну позицію щодо застосування пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України Велика Палата Верховного Суду викладала неодноразово, зокрема, у постановах від 02 березня 2023 року у справі № 215/3640/22, від 11 липня 2024 року у справі № 990/198/24, від 05 грудня 2024 року у справі № 990/308/24, від 10 квітня 2025 року у справі № 990/43/25.
Згідно з частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 22, 160, 169, 172, 266, 294 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ХХ чергового з`їзду суддів України в особі Ради суддів України, Ради суддів України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 , члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень повернути позивачеві.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

...........................

...........................

...........................

А.Г. Загороднюк
М.В. Білак
С.А. Уханенко ,
Судді Верховного Суду