УХВАЛА

12 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 490/3476/24

провадження № 61-545ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Ільїним Олександром Валерійовичем, на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири особистою приватною власністю.

У жовтні 2024 року представник відповідача подала до суду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, визнання права власності та стягнення компенсації.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва 24 жовтня 2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, 
та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2025 року первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково .
Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7кв.м, житловою площею 37,8 кв.м.
У задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на грошові кошти у розмірі 100 000 грн отримані 
від продажу транспортного засобу Honda Accord, 2011 року випуску відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
У задоволенні вимог про поділ майна подружжя та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частки у трикімнатній квартири АДРЕСА_1 відмовлено.
В задоволенні вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частки транспортного засобу Honda Accord, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виділення його у власність ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб Honda Accord, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 226 950, 00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2874,10 грн за сплату судового збору та 7 500 грн витрат на правову допомогу.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1390 грн за сплату судового збору.

Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5200 грн витрат на правову допомогу.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Вдовиченко І. С., залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2025 року в частині задоволення вимог первісного позову про визнання за ОСОБА_1 права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 та відмову у задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину вказаної квартири, розподілу судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення.
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 особистою приватною власністю відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею - 65,7 кв.м, житловою площею - 37, 8 кв. м.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 086,30 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 жовтня 
2025 року скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2630,51 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
Повернуто ОСОБА_2 2052,49 грн як надмірно сплачені кошти при подачі апеляційної скарги.

У січні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Ільїним О. В., на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявники направили матеріали на усунення недоліків.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року; скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 
2025 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права особистої приватної власності на грошові кошти у розмірі 100 000 грн, залишити в силі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2025 року у частині визнання за заявником права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,7 кв. м, житловою площею 37,8 кв. м та ухвалити нове судове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на грошові кошти у розмірі 100 000 грн; відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, а також вирішити питання стягнення судових витрат.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, третього пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, 
від 22 лютого 2021 року у справі № 756/2527/16-ц, від 20 липня 
2022 року у справі № 703/2284/19, від 09 квітня 2025 року у справі № 537/541/23, 
від 25 червня 2025 року у справі № 953/2500/23, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення заявник також вказує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого апеляційним судом в оскаржуваній постанові (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 
3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, не зазначає щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.
Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, яку неправильно застосував апеляційний суд не дає підстав 
для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк 
та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1,2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, та необхідність перевірки доводів заявника касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності та стягнення компенсації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Ільїним Олександром Валерійовичем, на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва 
від 20 жовтня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 23 грудня 2025 року.

Витребувати із Центрального районного суду м. Миколаєва цивільну справу 
№ 490/3476/24.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 березня 2026 року. 

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник