?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 року 
м. Київ
cправа № 916/1768/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства "МАЛІ ЛЕНД" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 (колегія суддів: Савицький Я. Ф., Діброва Г. І., Ярош А. І.) у справі 
за позовом заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Приватного підприємства "МАЛІ ЛЕНД" про стягнення 561 552,08 грн,
ВСТАНОВИВ
Хронологія спору 
1. Заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Приватного підприємства "МАЛІ ЛЕНД" (далі - ПП "МАЛІ ЛЕНД") про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 561 552,08 грн. 
2. Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 позов задоволено. 
3. 16.10.2025 ПП "МАЛІ ЛЕНД" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
4. Разом з апеляційною скаргою ПП "МАЛІ ЛЕНД" заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
5. Обґрунтовуючи вказане клопотання, апелянт зазначив, що копію оскаржуваного рішення засобами поштового зв`язку він не отримував, а також до 15.10.2025 не мав зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС. Скаржник також зазначив, що днем отримання оскаржуваного судового рішення є 25.09.2025, коли представник ПП "МАЛІ ЛЕНД" ознайомився з матеріалами справи № 916/1768/22.
6. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 апеляційну скаргу ПП "МАЛІ ЛЕНД" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 було залишено без руху у зв`язку із визнанням неповажними підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення; встановлено апелянту строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, шляхом надання до суду обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі. 
7. Постановляючи вказану ухвалу, апеляційний суд встановив, що повний текст оскаржуваного рішення було складено та підписано 14.04.2023 і саме з цього дня почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для його оскарження в апеляційному порядку. Тому останнім днем для подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення було 04.05.2023. Однак апелянт звернувся до суду апеляційної інстанції 16.10.2025, отже, відповідна апеляційна скарга надіслана з пропуском процесуального строку, встановленого законодавством, на апеляційне оскарження.
8. Водночас апеляційний суд звернув увагу на те, що представник ПП "МАЛІ ЛЕНД" не брав участі в жодному судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції; поштова кореспонденція суду (у тому числі, оскаржуване рішення від 05.04.2023), яка направлялась на офіційну адресу відповідача, поверталась відправнику із зазначенням причини повернення -адресат відсутній за вказаною адресою. 
9. При цьому апеляційний суд врахував, що сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Також, судова колегія виходила з того, що відповідачем не внесено змін щодо відомостей про реєстрацію (місцезнаходження) останнього, а відтак, можливість своєчасного отримання поштової кореспонденції залежала виключно від власного волевиявлення ПП "МАЛІ ЛЕНД".
10. Крім того, апеляційний суд відхилив аргумент апелянта про відсутність у нього зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС до 15.10.2025 (в якому відповідач мав отримувати відповідну кореспонденцію суду), оскільки такі дії відповідача свідчили лише про порушення останнім чинного законодавства щодо обов`язковості реєстрації юридичною особою такого електронного кабінету, яка була введена ще в жовтні 2023 року.
11. 17.11.2025 від ПП "МАЛІ ЛЕНД" до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додане повторне клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вищенаведеного рішення, на обґрунтування якого апелянт зазначав, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням апелянта є: 65014, Одеська область, місто Одеса, вул. Успенська, буд. 2. Зазначена адреса була вказана на підставі відповідного договору оренди частини нерухомого майна (будівлі торгового комплексу площею 363,6 кв. м, розташованої за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Успенська, буд. 2), строк дії якого сплив. Водночас апелянт вказував, що фактичну діяльність підприємство провадило за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307, де розташоване єдине нерухоме майно, належне останньому. Разом з тим, змінити зареєстроване місцезнаходження юридичної особи не було можливим через перебування одного з учасників підприємства за кордоном. 
12. Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань учасниками ПП "МАЛІ ЛЕНД" є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Між тим, ОСОБА_1 з 2019 року і по день ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції перебував за межами України, чим об`єктивно унеможливлювалося проведення загальних зборів учасників підприємства та вирішення питання щодо зміни зареєстрованого місцезнаходження юридичної особи (на підтвердження зазначеного надано паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 із відмітками перетинання кордону України). Після повернення в Україну учасник підприємства ОСОБА_1 тяжко хворів і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас між ймовірними спадкоємцями ОСОБА_1 не було згоди щодо порядку спадкування належних спадкодавцю корпоративних прав учасника ПП "МАЛІ ЛЕНД", що призвело до розгляду відповідних справ судами України і станом на даний час спадкоємці корпоративних прав ОСОБА_1 не визначені.
13. Таким чином, за твердженням апелянта, вищенаведені обставини об`єктивно позбавляли ПП "МАЛІ ЛЕНД" можливості змінити зареєстроване місцезнаходження на актуальну адресу належного йому майна, а тому причини пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою у зв`язку з неотриманням відповідачем поштової кореспонденції суду (зокрема, рішення у даній справі) є поважними.
14. Крім того, апелянт вказував на фактичне припинення діяльності підприємства та унеможливлення останнього також перебувати за фактичною адресою: Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307, де розташоване єдине нерухоме майно, належне підприємству.
15. ПП "МАЛІ ЛЕНД" також зазначало, що з огляду на військову агресію Російської Федерації проти України, належне підприємству нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 5110137600:28:001:0008, площею 1,7000 га, за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 307 (пляжний комплекс "Малібу", між дитячим табором "Молода Гвардія" та міським пляжем "Лузанівка") з 24.02.2022 використовується Збройними Силами України для оборони міста Одеси, у зв`язку з чим ПП "МАЛІ ЛЕНД" з 24.02.2022 позбавлене можливості провадити господарську діяльність. Наведені обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду Господарським судом Одеської області судової справи № 916/2002/22 за позовом ТОВ "ООЕК" про відшкодування вартості електроенергії спожитої ПП "Малібу" на об`єкті нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307. Більш того, беручи до уваги об`єктивні обставини замінування використовуваної ділянки узбережжя Чорного моря, обмеження доступу до цієї території, заборону купання в морі, а також з метою недопущення людських жертв в умовах воєнного стану, директором ПП "МАЛІ ЛЕНД" було видано наказ № 01-24/02/2022 про призупинення провадження господарської діяльності підприємства з 24.02.2022 і до дня відновлення можливості провадження діяльності у сфері рекреації та туризму за адресою м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307.
16. Таким чином, апелянт зазначав, що причини пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги є поважними, непереборними та незалежними від волі апелянта, і пояснюються неактуальністю адреси зареєстрованого місцезнаходження юридичної особи, а також фактичним припиненням діяльності підприємства внаслідок об`єктивних унеможливлюючих чинників умов воєнного стану (використання єдиних виробничих потужностей підприємства Збройними силами України для забезпечення відсічі військовій агресії Російської Федерації).
Короткий зміст ухвали апеляційного суду 
17. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 у задоволенні клопотання ПП "МАЛІ ЛЕНД" про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження відмовлено. 
18. Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначив, що у новому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 05.04.2023 апелянт посилається на неактуальність адреси зареєстрованого місцезнаходження юридичної особи (змінити яку не було можливості з об`єктивних підстав відсутності одного з учасників підприємства на Україні та у подальшому його смертю), а також фактичним припиненням діяльності підприємства. Тобто апелянт лише підтримує свої первісні доводи щодо необізнаності останнього про існування даного спору до 25.09.2025 у зв`язку з неотриманням поштової кореспонденції, яка належним чином направлялась на адресу відповідача судом. 
19. Проте такі доводи були визнані неповажними згідно з ухвалою апеляційного суду від 03.11.2025. Разом з тим, апелянтом не вказано будь-яких інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, що свідчить про невиконання вимог вищевказаної ухвали суду апеляційної інстанції від 03.11.2025 про залишення апеляційної скарги без руху.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
20. ПП "МАЛІ ЛЕНД" подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2025, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
21. Суд касаційної інстанції відкрив касаційне провадження у цій справі на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України. 
22. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам закону щодо обґрунтованості, оскільки апеляційний суд дійшов помилкового висновку про невідповідність наведених скаржником доводів щодо поважності причин порушення строку на апеляційне оскарження виняткам, визначених у пунктах 1, 2 частини другої статті 261 ГПК України.
23. Скаржник також наполягає на тому, що оскаржувана ухвала була прийнята апеляційним судом без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21.04.2020 у справі № 924/251/19, від 12.07.2022 у справі № 9/430-05-11867, від 09.09.2019 у справі № 921/211/19, від 11.02.2025 у справі № 908/1450/13, щодо застосування статті 261 ГПК України. 
Позиція інших учасників справи 
24. У відзиві на касаційну скаргу прокурор просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, наполягаючи на тому, що доводи касаційної скарги не підтверджують наявності обставин непереборної сили і неможливості змінити місце реєстрації ПП "МАЛІ ЛЕНД", а, отже, і не доводять існування обставин, передбачених частиною другою статті 261 ГПК України. 
Позиція Верховного Суду
25. Предметом касаційного перегляду є ухвала апеляційного господарського суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
26. Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).
27. Відповідно до статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
28. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).
29. Водночас право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
30. Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - ГПК України, відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
31. Відповідно до частини першої статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
32. Згідно х частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
33. При цьому за умовами частини другої статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:
1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;
2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
34. Таким чином, у разі якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення, пропущений процесуальний строк може бути поновлено виключно у разі, якщо його пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили, або якщо апеляційну скаргу подано особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у справі, щодо якої суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.
35. Зазначений у частині другій статті 261 ГПК України річний строк є присічним і не застосовується лише у двох випадках, вказаних у даній нормі права.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2022 у справі № 906/255/21.
36. ГПК України не визначає конкретного переліку обставин, що належать до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 924/251/19, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі). 
37. Водночас у разі встановлення винятку, визначеного в пунктах 1, 2 частини другої статті 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції повинен дослідити поважність причин пропуску строку на подання апеляційної скарги (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 9/430-05-11867, на яку також посилається скаржник у касаційній скарзі).
38. Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано нормами статті 119 ГПК (у редакції, чинній з 15.12.2017), згідно з частиною 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
39. Вирішуючи питання про поновлення строку, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку. При цьому принцип змагальності в господарському судочинстві та, зокрема, зміст статей 13, 74 ГПК передбачає, що особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Отже, на особу, яка звертається з відповідною заявою, покладається обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку (подібна за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 921/211/19, від 11.02.2025 у справі № 908/1450/13).
40. Дослідивши питання щодо поважності пропуску ПП "МАЛІ ЛЕНД" строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції як викладені в апеляційній скарзі, так і в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданій на виконання ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про не доведення скаржником у встановленому процесуальним законом порядку наявність тих обставин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер. 
41. При цьому апеляційний суд визнав необґрунтованими доводи скаржника щодо поважності причин пропуску відповідного строку з огляду на необізнаність ПП "МАЛІ ЛЕНД" про існування даного спору до 25.09.2025 у зв`язку з неотриманням поштової кореспонденції, яка належним чином направлялась на адресу відповідача судом. 
42. У зв`язку з наведеним суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП "МАЛІ ЛЕНД" на рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 у справі № 916/1768/22 відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 ГПК, оскільки скаржником не наведено інших підстав для поновлення строку на оскарження рішення суду першої інстанції, а наведені скаржником підстави визнано судом апеляційної інстанції неповажними.
43. Верховний Суд зазначає, що положеннями статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою.
44. Відповідно до статті 8 Конституції України, пункту 1 частини третьої статті 2, частини першої статті 11 ГПК України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
45. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
46. Одним із основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що в будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII). Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.
47. Відкриття апеляційного провадження щодо перегляду рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, без наявності обставин, що свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, є порушенням принципу остаточності судового рішення як складової принципу юридичної визначеності, що суперечить статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
48. Доводи, наведені у касаційній скарзі ПП "МАЛІ ЛЕНД" щодо причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанцій у цій справі та наявність підстав для його поновлення - повністю дублюють та повторюють зміст поданого до суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, які апеляційним судом були розглянуті та мотивовано відхилені. 
49. Такі доводи касаційної скарги відхиляються й судом касаційної інстанції, оскільки оцінка доводів касаційної скарги, спрямованих на заперечення встановлених судом апеляційної інстанції обставин неповажності заявлених скаржником причин пропуску строку на апеляційне оскарження та переоцінку таких доказів, перебуває поза межами перегляду справи судом касаційної інстанції, який відповідно до частини другої статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
50. Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.
Висновки Верховного Суду
51. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. 
52. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України). 
53. Таким чином, перевіривши ухвалу суду апеляційної інстанції в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не знайшли підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Судові витрати 
54. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного підприємства "МАЛІ ЛЕНД" залишити без задоволення, а ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 у справі № 916/1768/22 - без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Л. І. Рогач 

Суддя Г. М. Мачульський