УХВАЛА

30 березня 2026 року 
м. Київ
справа №756/10151/25
адміністративне провадження № К/990/13417/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Соколова В.М., Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Каїном Юрієм Вікторовичем, на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року у справі №756/10151/25, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 червня 2025 року № ВОБ2211, винесену тимчасово виконувачем обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 . 
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року у справі №756/10151/25, позовну заяву повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
25 березня 2026 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Каїном Юрієм Вікторовичем, на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року у справі №756/10151/25.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Частиною другою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зокрема про повернення заяви позивачеві після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, за приписами частини другої статті 328 КАС України ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку, та постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Проте, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Перевіряючи матеріали касаційної скарги, Верховним Судом установлено, що зміст ухвалених у цій справі оскаржуваних судових рішень та доводи, викладені у касаційній скарзі, не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ.
Ураховуючи відсутність обґрунтування впливу наслідків розгляду цієї скарги на формування єдиної правозастосовної практики у застосуванні норм процесуального права, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Каїном Юрієм Вікторовичем, на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року у справі №756/10151/25.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:   Судді:	О.Р. Радишевська   В.М. Соколов    А.Г. Загороднюк