УХВАЛА 
13 березня 2026 року
м. Київ
справа № 619/5821/24
провадження № 51-915ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року,
встановив:
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 04 березня 
2025 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.
Вироком Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 04 березня 2025 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано і ухвалено у цій частині новий вирок.Призначено 
ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання за цим вироком покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2023 року у виді обмеження волі на строк 2 роки та призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки й штраф у розмірі 850 грн. Відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК покарання у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно. В решті вирок суду залишено без змін.
09 березня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 у якій вона порушує питання про перегляд вищезазначеного вироку суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.
Перевіривши скаргу на предмет дотримання строків касаційного оскарження відповідно до вимог ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПКкасаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Водночас, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків передбачено ст. 115 КПК. Частиною 4 указаної статті процесуального закону встановлено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Як убачається з наявної у Суді копії оскаржуваного вироку апеляційної інстанції, Харківський апеляційний суд 03 грудня 2025 року скасував вирок місцевого суду в частині призначення покарання та ухвалив новий вирок стосовно ОСОБА_4 . 
Таким чином, для засудженої, яка не перебуває під вартою, останнім днем строку подання касаційної скарги до Верховного Суду на вищезазначений вирок суду апеляційної інстанції було 04 березня 2026 року.
Частиною 1 ст. 116 КПК, передбачено, зокрема, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Як убачається з даних «Укрпошти» на конверті, до Касаційного кримінального суду засуджена ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою 07 березня 
2026 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, при цьому питання про поновлення цього строку не порушила.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки засуджена ОСОБА_4 подала її після закінчення строку на касаційне оскарження і не порушила питання про поновлення цього строку.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3