ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 320/4201/23
адміністративне провадження № К/990/37442/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Загороднюка А.Г., 
розглянув у порядку письмового провадження без виклику учасників у касаційній інстанції справу № 320/4201/23
за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування наказу 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року, ухвалене у складі головуючого судді Лапій С.М.,
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року, ухвалену колегією суддів у складі головуючого судді Аліменка В.О., суддів Кобаля М.І., Сорочка Є.О.,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної судової адміністрації України (далі - відповідач, ДСА України), у якому просив: 
1.1. визнати протиправним та скасувати наказ ДСА України від 20.12.2022 № 477 «Про утворення ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва та затвердження плану заходів з ліквідації».
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є суддею Окружного адміністративного суду міста Києва, а тому наказ відповідача, який регламентує порядок ліквідації такого суду впливає на його права та інтереси як працівника, оскільки Планом заходів з ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва, затвердженим оскаржуваним наказом, передбачено вчинення дій щодо звільнення всіх без виключення працівників суду, що, на його думку, включає і суддів цього суду. Наголосив на тому, що відповідач не має жодного відношення ні до питань встановлення обставин наявності підстав для звільнення судді (припинення його повноважень), ні до порядку реалізації таких заходів. Позивач підкреслив, що підстави звільнення та припинення повноважень судді визначені виключно статтею 126 Конституції України, серед яких немає такої підстави як ліквідація суду, тож сам факт ліквідації судової установи жодним чином не впливає на статус суддів, які у ньому обіймають посади, а згадана у пункті 5 частини шостої статті 126 Конституції України незгода на переведення до іншого суду у разі ліквідації чи реорганізації суду, в якому суддя обіймає посаду, як підстава для звільнення судді, жодним чином не належить до компетенції ДСА України, оскільки така підстава для звільнення може бути реалізована виключно Вищою радою правосуддя. 
2.1. Позивач уважає, що в силу частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) ДСА України уповноважена вживати виключно тих заходів з припинення (ліквідації) суду, які мали бути визначені у відповідному рішенні про його ліквідацію - в даному випадку у Законі України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду м. Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX). При цьому, жодних норм, які б врегульовували порядок здійснення відповідних заходів, пов`язаних із ліквідацією суду, у тому числі по створенню ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва, визначення її складу та затвердження плану заходів з ліквідації цього суду, Закон № 2825-ІХ не містить. На переконання позивача, не наділяють ДСА України такими повноваженнями і норми статті 152 Закону № 1402-VIII, які визначають межі її повноважень. За доводами позивача, жодне з повноважень, зазначених у вказаній статті, прямо або опосередковано не спрямоване на можливість прийняття цим органом рішення про здійснення ліквідаційних заходів щодо судів. 
2.2. На підставі наведеного, а також виходячи із загальних приписів статті 105 Цивільного кодексу України, відповідно до яких повноваженням на призначення комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) наділені виключно учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи (яким у цьому випадку є Верховна Рада України), позивач наполягав на тому, що ДСА України при прийнятті оскаржуваного наказу діяла не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та законами України, що, на його думку, прямо свідчить про його протиправність та наявність підстав для скасування в судовому порядку. 
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3. Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
3.1. Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
3.2. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.
3.3. Згідно з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ Кабінету Міністрів України, Державній судовій адміністрації України доручено вжити в межах компетенції заходів, необхідних для реалізації цього Закону.
4. Вказаний Закон 14.12.2022 опублікований в газеті «Голос України» № 254 та набрав чинності 15.12.2022.
5. Листом від 19.12.2022 № 03-18/2180/22 керівник апарату Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся до голови Державної судової адміністрації України, в якому, враховуючи набрання чинності Законом № 2825-ІХ, керуючись частиною першою статті 155 Закону № 1402-VIII, з метою організації виконання Закону № 2825-ІХ, просив розглянути питання про включення до складу ліквідаційної комісії з ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва працівників цього суду згідно з переліком.
6. Наказом Державної судової адміністрації України від 20.12.2022 № 477 «Про утворення ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва та затвердження плану заходів з ліквідації», зокрема, утворено ліквідаційну комісію Окружного адміністративного суду міста Києва, визначено її склад та затверджено план заходів з ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва, до якого включено наступні пункти:
1. Поінформувати ДСА України про передачу справ Окружного адміністративного суду міста Києва до Київського окружного адміністративного суду;
2. Поінформувати ДСА України про передачу локальної бази даних автоматизованої системи документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва до Київського окружного адміністративного суду;
3. Вжити заходів щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) запису про рішення щодо ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва;
4. Надати до ЄДР копії таких документів: Закону України від 13.12.2022 № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва»; наказу ДСА України «Про утворення ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва та затвердження плану заходів з ліквідації»;
5. Письмово поінформувати працівників суду про ліквідацію державного органу та письмово попередити їх про наступне вивільнення (звільнення) (стаття 49-2 Кодексу законів про працю України, статті 87 Закону України «Про державну службу»);
6. Подати інформацію до державної служби зайнятості за формою звітності № 4 ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці»;
7. Здійснити заходи щодо можливого працевлаштування працівників апарату Окружного адміністративного суду міста Києва, що ліквідується, звернувшись до державної служби зайнятості міста Києва, органів в системі правосуддя та інших державних органів;
8. Видати накази про звільнення та ознайомити з ними працівників;
9. Забезпечити впорядкування трудових книжок суддів, працівників апарату суду, що ліквідується, та їх видачу працівникам, що звільняються;
10. Вжити заходів щодо внесення до ЄДР запису про завершення процедури ліквідації із внесенням до ЄДР відомостей про припинення юридичної особи шляхом ліквідації;
11. Здійснити інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей і документів та розрахунків суду, що ліквідується;
12. Вжити заходів щодо виявлення дебіторів та кредиторів, погашення дебіторської та кредиторської заборгованості;
13. Здійснити перерозподіл кошторисних призначень для фінансування заходів, пов`язаних з ліквідацією суду;
14. Скласти акти приймання-передачі щодо основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, документів та розрахунків;
15. Передати основні засоби, нематеріальні активи, товарно-матеріальні цінності, документи і розрахунки суду, що ліквідується, до ТУ ДСА України в місті Києві з подальшою передачею до Київського міського окружного адміністративного суду;
16. Особам, відповідальним за збереження гербової печатки та штампів, передати, а голові ліквідаційної комісії прийняти печатку, штампи, про що оформити відповідні акти;
17. Гербові печатки і штампи знищити. Акти про знищення печаток та штампів надіслати до Державної судової адміністрації України;
18. Здійснити інші заходи фінансового та матеріально-технічного забезпечення, необхідні для проведення ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва;
19. Утворити експертну комісію для упорядкування фонду документообігу та архівного фонду;
20. Забезпечити впорядкування та передачу судових справ, архівного фонду документообігу ліквідованого суду відповідній архівній установі;
21. Здійснити заходи щодо ліквідації режимно-секретного органу (РСО) в Окружному адміністративному суді міста Києва;
22. Здійснити заходи щодо передачі документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію з відмітками Літер М, які зберігаються в Окружному адміністративному суді міста Києва, на тимчасове збереження до Територіального управління ДСА України в місті Києві з подальшою передачею до Київського міського окружного адміністративного суду;
23. Здійснити інші заходи документального забезпечення, необхідні для проведення ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
7. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2023, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023, у задоволенні позову відмовлено.
7.1. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на ДСА України законом покладено обов`язок забезпечення виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів, а тому, приймаючи оскаржуваний наказ від 20.12.2022 «Про утворення ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва та затвердження плану заходів з ліквідації», остання діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, внаслідок чого відсутні правові підстави для його скасування.
7.2. Суди попередніх інстанцій не установили порушення оскаржуваним наказом права позивача, про яке він стверджував при поданні цієї позовної заяви. Так, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про помилковість доводів позивача про те, що вимоги пунктів 4, 7, 8 Плану заходів з ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва стосуються також і суддів, що не входить до компетенції ДСА України. У цьому зв`язку суди обох інстанцій констатували, що згадані пункти стосуються виключно працівників апарату суду, які за приписами статті 155 Закону № 1402-VIII здійснюють забезпечення роботи суду. Працівники апарату суду відповідно до положень Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є державними службовцями, працівниками патронатної служби, службовцями та не наділені статусом судді у розумінні спеціального Закону № 1402-VIII. 
7.3. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, в цілому погодившись з мотивами його прийняття, додатково зауважив, що доводи позивача стосовно оцінки на предмет відповідності Закону № 2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, нормам Конституції України не можуть бути оцінені за правилами адміністративного судочинства при розгляді даної справи.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
8. Не погодившись із цими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду (далі - Суд), у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
8.1. Ця касаційна скарга подана з підстав неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, які виникли у зв`язку з реалізацією ДСА України по створенню ліквідаційної комісії суду та визначення її складу, затвердження плану заходів з ліквідації суду із застосуванням положень статей 19, 147 Закону № 1402-VIII без встановленого порядку здійснення конкретних заходів, пов`язаних з ліквідацією суду, та незастосуванням статті 152 цього ж Закону. 
8.2. На обґрунтування підстав касаційного оскарження за цим пунктом касатор підкреслює, що ДСА України в силу вимог частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 147 Закону № 1402-VIII уповноважена вживати виключно тих заходів з припинення (ліквідації) суду, які мали би бути визначені у відповідному рішенні про його ліквідацію. Оскільки Законом № 2825-IX не передбачено порядку здійснення відповідних заходів, пов`язаних з ліквідацією суду, так само як не визначено які саме заходи має вчиняти ДСА України вказаним Законом, то, на переконання касатора, ДСА України з прийняттям оскаржуваного наказу перебрало на себе повноваження Верховної Ради України, органу, який у відповідності до вимог частини дев`ятої статті 19 Закону № 1402-VIII, є єдиним уповноваженим органом на визначення порядку здійснення відповідних заходів, пов`язаних з ліквідацією суду. 
8.3. Наголошуючи на тому, що Верховна Рада України, приймаючи Закон № 2825-IX, не врахувала положень Закону № 1402-VIII, яким визначені вимоги до законів про утворення, реорганізацію чи ліквідацію судів, то касатор уважає, що застосування відповідачем у спірних правовідносинах приписів Закону № 2825-IX є неправомірним, позаяк його норми не відповідають нормам спеціального закону (Закон № 1402-VIII) та нормам Конституції України. 
8.4. На думку касатора помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що доводи позивача про необхідність оцінки Закону № 2825-IX на предмет його відповідності нормам Конституції України не можуть бути оцінені за правилами адміністративного судочинства при розгляді цієї справи, позаяк положення частини четвертої статті 7 КАС України прямо уповноважує суд при розгляді справи дослідити таке питання та надає право, у випадку, якщо він дійде висновку про те, що такий закон суперечить Конституції України, не застосовувати цей закон, а застосовувати норми Конституції України як норми прямої дії, з подальшим зверненням до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону.
8.5. Касатор наполягав на тому, шо суди попередніх інстанцій не встановили наявності відповідних повноважень у ДСА України при видачі оскаржуваного наказу, а лише обмежились посиланням на чинність Закону № 2825-IX (яким також не визначено повноважень ДСА України щодо створення ліквідаційної комісії, визначення її складу та затвердження плану заходів щодо ліквідації суду), який, до того ж, очевидно, з його точки зору, суперечить Конституції України. 
8.6. На переконання касатора, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статей 19, 147 Закону № 1402-VIII, а також Закону № 2825-IX, вказуючи на правомірність видачі відповідачем наказу від 20.12.2022 № 477, оскільки спір стосується відсутності у ДСА України повноважень на створення ліквідаційної комісії суду та визначення її складу, затвердження плану заходів з ліквідації суду саме у відповідності до норм частини третьої статті 147 Закону № 1402-VIII, а також Закону № 2825-IX, якими не передбачено право на вчинення таких дій. 
8.7. Підсумовуючи наведене, касатор зауважив, що судами попередніх інстанцій застосовано «загальну» норму, якою покладено на відповідача обов`язок забезпечення виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів (що позивачем у позові не оспорювалось), в той час проігноровано та не надано належної правової оцінки тому, що Законом № 2825-IX про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва не встановлено порядку здійснення відповідних заходів, пов`язаних з ліквідацією суду, які повинна забезпечити ДСА України згідно з частиною третьою статті 147 Закону № 1402-VIII, у зв`язку з чим вважав, що висновки судів як першої так і апеляційної інстанцій є необґрунтованими, заснованими на неправильному застосуванні норм матеріального права з порушенням норм процесуального права (неповне з`ясування усіх обставин у справі), що призвело до винесення незаконних та необґрунтованих судових рішень. 
9. Ухвалою Суду від 04.12.2023 визнані поважними причини пропуску позивачем строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк, відкрито касаційне провадження за цією касаційною скаргою № К/990/37442/23 та витребувано з Київського окружного адміністративного суду справу № 320/4201/23.
10. ДСА України отримала ухвалу про відкриття касаційного провадження 06.12.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд». Правом подати відзив на касаційну скаргу позивач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку.
11. Ухвалою Суду від 26.04.2024 у зв`язку із невиконанням ухвали цього ж суду від 04.12.2023 та не направленням матеріалів справи № 320/4201/23 повторно витребувано цю справу з Київського окружного адміністративного суду.
12. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 12.02.2025 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статей 340 та 345 КАС України.
Оцінка Верховним Судом висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
13. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Одночасно суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
14. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
15. Спір у цій справі виник у зв`язку із реалізацією ДСА України повноважень по створенню ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва в частині дотримання (перевищення) їх меж, визначених нормами частини дев`ятої статті 19, статей 147, 152 Закону № 1402-VIII і Закону № 2825-IX.
16. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 341 КАС України).
17. Слід констатувати, що після відкриття касаційного провадження у цій справі Верховний Суд сформував правові висновки щодо застосування норм частини дев`ятої статті 19 і статей 147, 152 Закону № 1402-VIII і Закону № 2825-IX у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 21.11.2024 у справі № 320/12017/22 та від 19.02.2025 у справі № 320/2431/23. Висновки у наведених справах є релевантними до обставин цієї справи, колегія суддів не бачить підстав відступати від них у цій справі і надалі зауважує таке.
18. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон №1402-VIII (у редакції, чинній на час видання оскаржуваного наказу).
19. Статтею 19 Закону № 1402-VIII урегульовано питання щодо порядку утворення, реорганізації, ліквідації суду, визначення кількості суддів у суді. 
20. Згідно з частинами першою та дев`ятою цієї статті суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом.
21. Порядок здійснення відповідних заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією суду, визначається законом про утворення, реорганізацію чи ліквідацію такого суду.
22. Відповідно до частини шостої статті 147 Закону №1402-VIII у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
23. Порядок здійснення відповідних заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією суду, визначається законом про утворення, реорганізацію чи ліквідацію такого суду.
24. 13.12.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» № 2825-IX (далі - Закон № 2825-ІХ), статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
25. Крім того, Законом України від 13.12.2022 № 2826-ІХ «Про внесення зміни до розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» установлено, що під час ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва положення частини шостої статті 147 цього Закону щодо порядку припинення здійснення правосуддя судом, що ліквідується, та передачі ним судових справ застосовуються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».
26. Так, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ визначено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.
27. Відповідно до пункту першого розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
28. 14.12.2022 Закон № 2825-ІХ опубліковано в газеті «Голос України» № 254 та він набрав чинності 15.12.2022.
29. Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва припинив здійснення правосуддя 15.12.2022 на виконання положень згаданого вище Закону.
30. Згідно з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ Кабінету Міністрів України та Державній судовій адміністрації України доручено вжити в межах компетенції заходів, необхідних для реалізації цього Закону.
31. Відповідно до частин першої - третьої статті 147 Закону № 1402-VIII в Україні діє єдина система забезпечення функціонування судової влади - судів, органів суддівського врядування, інших державних органів та установ системи правосуддя.
32. Вища рада правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Державна судова адміністрація України та Національна школа суддів України, інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування беруть участь в організаційному забезпеченні діяльності судів у випадках і порядку, визначених цим та іншими законами.
33. Державна судова адміністрація України забезпечує виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів.
34. Статус та повноваження ДСА визначені у статтях 151, 152 Закону № 1402-VIII. 
35. Так, Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом. Положення про Державну судову адміністрацію України та типове положення про її територіальне управління затверджуються Вищою радою правосуддя після консультацій з Радою суддів України. Державна судова адміністрація України здійснює інші повноваження, визначені законом.
36. Відповідно до частини шостої статті 151 Закону № 1402-VIII рішенням Вищої ради правосуддя від 17.01.2019 № 141/0/15-19 затверджено Положення про ДСА.
37. Пунктами 1, 2 Положення про ДСА (у редакції, чинній на час видання оскаржуваного наказу) передбачено, що ДСА є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом. Організаційне забезпечення становлять заходи матеріально-технічного, кадрового, інформаційного, організаційно-технічного характеру, ведення судової статистики, діловодства та архіву суду.
38. Згідно з підпунктом 3 пункту 5 цього Положення основними завданнями ДСА є, зокрема, забезпечення виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів у межах повноважень, визначених законом.
39. Відповідно до визначених завдань ДСА, серед іншого, забезпечує виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів (підпункт 31 пункту 6 Положення).
40. Касаційне провадження у цій справі відкрито з метою перевірки доводів позивача щодо неправильного застосування судами норм частини дев`ятої статті 19 і статті 152 Закону № 1402-VIII і Закону № 2825-IX у правовідносинах про реалізацію ДСА повноважень у сфері судоустрою (їх перевищення) про створення ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва, щодо питання застосування яких відсутній висновок Верховного Суду.
41. Ключовим доводом касаційної скарги є те, що порядок здійснення відповідних заходів, пов`язаних з ліквідацією суду, визначається виключно законом про його ліквідацію. При цьому, відповідач може здійснювати відповідні дії лише в межах повноважень, наданих йому законом, які визначені у статті 152 Закону № 1402-VIII. Водночас, Закони № 1402-VIII і № 2825-IX не наділяють ДСА повноваженнями на утворення ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва, визначення її складу та затвердження плану заходів з ліквідації суду.
42. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить із такого.
43. Верховний Суд вже здійснював аналіз аналогічних доводів в аналогічних справах за позовами інших суддів з тих самих підстав відносно того самого предмету у постановах від 21.11.2024 у справі № 320/12017/22 та від 19.02.2025 у справі № 320/2431/23 та дійшов таких висновків. 
44. Закон № 1402-VIII є спеціальним нормативним актом, який визначає систему судоустрою України та організацію здійснення правосуддя судами.
45. В контексті спірного питання саме стаття 19 Закону № 1402-VIII регулює порядок утворення, реорганізації чи ліквідації суду. Зокрема, конструкція цієї норми унормовує, що суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, у якому визначається порядок здійснення пов`язаних із цим заходів.
46. Отже, по відношенню до інших норм права, які регулюють спірні правовідносини, стаття 19 Закону № 1402-VIII є бланкетною, оскільки визначає лише загальний порядок утворення, реорганізації чи ліквідації суду та містить посилання на інший законодавчий акт, яким, власне, й утворюється, реорганізовується чи ліквідовується конкретний суд. У даному випадку таким актом є Закон № 2825-IX про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду.
47. Так, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ установлено, що до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом; Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду; з дня початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд невідкладно передає справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, до Київського міського окружного адміністративного суду.
48. Тобто, наведеною нормою Закону № 2825-ІХ визначено порядок відповідних заходів, пов`язаних із ліквідацією суду, а саме тих, які стосуються передачі адміністративних справ, які перебувають у володінні Окружного адміністративного суду міста Києва, і розгляду тих справ, які підсудні цьому суду.
49. Поряд із цим, пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-ІХ Кабінету Міністрів України та ДСА доручено вжити в межах компетенції заходів, необхідних для реалізації цього Закону.
50. Говорячи про компетенцію ДСА слід зазначити, що у частині третій 147 Закону № 1402-VIII законодавець закріпив, що забезпечення виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів є одним із основних завдань, покладених на ДСА. 
51. В свою чергу, забезпечення виконання рішення, зокрема про ліквідацію суду, полягає у необхідності здійснення відповідних заходів організаційного характеру, як-от утворення ліквідаційної комісії суду та затвердження плану заходів ліквідації.
52. Тому, оскільки ДСА відповідно до Закону № 1402-VIII є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне забезпечення діяльності органів судової влади, то саме вона наділена компетенцією на утворення ліквідаційної комісії суду та затвердження плану заходів з ліквідації суду.
53. При цьому Закон № 1402-VIII не встановлює правило, що в законі про ліквідацію суду повинні зазначатися повноваження ДСА щодо утворення ліквідаційної комісії суду та затвердження плану заходів з ліквідації суду. 
54. На переконання Суду, це є цілком логічним, адже Закон № 1402-VIII і так визначає компетенцію ДСА щодо забезпечення виконання рішень про ліквідацію судів, що включає у себе здійснення відповідних заходів, а тому дублювання цих самих приписів у законі про ліквідацію суду не має жодного сенсу.
55. Таким чином Верховний Суд у справах № 320/12017/22 та № 320/2431/23 виснував, що у даному випадку позивач помилково тлумачить компетенцію ДСА щодо забезпечення виконання рішення про ліквідацію суду, яка закріплена у статтях 19 і 152 Закону № 1402-VIII, як відповідні заходи, пов`язані з ліквідацією суду, порядок здійснення яких має бути визначений у Законі № 2825-ІХ.
56. Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що протиправність Наказу № 477 підтверджується тим, що затверджений ним План заходів з ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва передбачає звільнення усіх без виключення працівників, у тому числі суддів.
57. Як слушно зауважив суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, пункти 4, 5, 6, 7 Плану заходів з ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва передбачають: письмово поінформувати працівників суду про ліквідацію державного органу та письмово попередити їх про наступне вивільнення (звільнення) (стаття 49-2 Кодексу законів про працю України, стаття 87 Закону України «Про державну службу»); подати інформацію до державної служби зайнятості за формою звітності № 4 ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці»; здійснити заходи щодо можливого працевлаштування працівників апарату Окружного адміністративного суду міста Києва, що ліквідується, звернувшись до державної служби зайнятості міста Києва, органів в системі правосуддя та інших державних органів; видати накази про звільнення та ознайомити з ними працівників.
58. Відтак, у перелічених пунктах йдеться мова про тих працівників, процедура вивільнення яких урегульована нормами Кодексу законів про працю України та Закону України «Про державну службу». Вчинення жодних заходів відносно суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, окрім впорядкування їхніх трудових книжок, цей план не передбачає. Більше того, підстави звільнення та припинення повноважень судді визначені у статті 126 Конституції України, про що зазначає сам позивач.
59. Підсумовуючи наведене Суд констатує, що доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм частини дев`ятої статті 19 і статті 152 Закону № 1402-VIII і Закону № 2825-IX у спірних правовідносинах не знайшли підтвердження під час касаційного розгляду справи.
60. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.11.2024 у справі № 320/12017/22 та від 19.02.2025 у справі № 320/2431/23. Колегія суддів вважає, що висновки викладені у вказаних постановах є застосовними і до обставин цієї справи, позаяк правовідносини у справі, що розглядається, та справах № 320/12017/22 та № 320/2431/23 є тотожними.
61. За правилами пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
62. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
63. Оскільки Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення у межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, не встановив підстав для їх скасування чи зміни, касаційна скарга у силу положень статті 350 КАС України задоволенню не підлягає.
64. З огляду на результат касаційного розгляду справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 320/4201/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько В.М. Соколов   А.Г. Загороднюк