УХВАЛА

03 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 619/3428/25
провадження № 61-4137ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію 
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання зобов`язання таким, що припинилося,
встановив:
У червні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (далі - ПрАТ «Харківенергозбут») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Також, ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву, в якій вона просила визнати зобов`язання перед ПрАТ «Харківенергозбут» за спожиту електроенергію за період до 17 червня 2022 року такими, що припинилися 
у зв`язку із спливом строку позовної давності або скасувати суму боргу відповідно до строків позовної давності.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 жовтня 
2025 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду 
від 03 лютого 2026 року, позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Харківенергозбут» заборгованість за електричну енергію за період з 01 листопада 2022 року по 01 березня 
2025 року у розмірі 90 025, 20 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422, 40 грн та судові витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 75, 00 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Харківенергозбут» відмовлено.
29 березня 2026 рокузаявник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2026 рокуу вказаній справі.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позов
не провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене 
для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Частиною четвертою статті 274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу 
їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн.
Предметом позову в цій справі є вимога майнового характеру про стягнення заборгованості в сумі 90 025, 20 грн (первісний позов), що не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(3 328, 00 грн * 80 = 266 240, 00 грн), та вимогу немайнового характеру 
про визнання зобов`язання таким, що припинилося (зустрічний позов), 
яка не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики.
З огляду на зазначене, ця справа є справою незначної складності 
та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає 
за можливе визнати цю справу малозначною.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну та предмет позову, складність справи, її значення для сторін та суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права 
на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано 
на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі
і воно не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) 
у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність 
чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою 
статті 19 ЦПК України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію 
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про визнання зобов`язання таким, що припинилося.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко