УХВАЛА

20 березня 2026 року 
м. Київ

справа №640/21831/18
адміністративне провадження № К/990/10500/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2026 у справі №640/21831/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю " РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ " звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС України в м. Києві, в якому просило:

- скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 01.11.2018 № 974167/40351358 та зобов?язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «РОСТ КАПІТАЛ АКТИВЕ» №5 від 01.11.2017;

???- скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 02.11.2018 № 975425/40351358 та зобов?язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №6 від 06.11.2017;

???- скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 02.11.2018 № 975424/40351358 та зобов?язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №7 від 13.11.2017;

???- скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 16.11.2018 № 990949/40351358 та зобов?язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №8 від 23.11.2017;

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

17.07.2025 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу залишено без руху з підстав ненадання документа про сплату судового збору.

01.09.2025 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У подальшому відповідач вдруге звернувся з апеляційною скаргою.

18.09.2025 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу залишено без руху з підстав ненадання документа про сплату судового збору.

17.10.2025 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У подальшому відповідач втретє звернувся з апеляційною скаргою.

07.11.2025 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу залишено без руху з підстав ненадання документа про сплату судового збору.

30.12.2025 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У подальшому відповідач вчетверте звернувся з апеляційною скаргою.

22.01.2026 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з пропуском строку.

12.02.2026 ухвалою Шостий апеляційний адміністративний суд відмовив скаржнику у відкритті апеляційного провадження. При цьому, Суд виходив з того, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження Верховний Суд виходить з такого.

Частиною третьою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (яка визначає загальний строк на апеляційне оскарження) передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Зважаючи на викладене, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі, суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, оскільки апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження, а наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ: 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2026 у справі №640/21831/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Гончарова  І.Я. Олендер