У х в а л а
25 березня 2026 року
м. Київ
Справа № 736/1003/24
Провадження № 61-2434ск26
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця)
на додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року
за скаргою скаржниці на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича (далі - приватний виконавець) за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» як стягувача (далі - стягувач)
у справі за позовом стягувача до ОСОБА_2 , скаржниці про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та 
в с т а н о в и в :
1. 18 березня 2026 року скаржниця сформувала у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 8434/0/220-26 від 19 березня 2026 року), у якій просила скасувати зазначену додаткову постанову апеляційного суду й ухвалити нове - про задоволення скарги на протиправні дії приватного виконавця.
2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.
3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.
(1) Щодо підстав касаційного оскарження та прохання скаржниці
4. За змістом пунктів 5 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав), а також клопотання особи, яка подає скаргу.
4.1. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України);
(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).
(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
4.2. За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).
4.3. Скаржниця у касаційній скарзі пояснила, чому вважає, що слід скасувати оскаржену додаткову постанову апеляційного суду, однак не пов`язала такі доводи з жодною із зазначених чотирьох підстав касаційного оскарження. Тому повинна це зробити.
4.4. Крім того, скаржниця просила скасувати додаткову постанову апеляційного суду й ухвалити нове - про задоволення скарги на протиправні дії приватного виконавця та «вимог… попередньої касаційної скарги від 26 лютого 2026 року». Однак така прохальна частина не відповідає передбаченим у статті 409 ЦПК України діям, які може вчинити Верховний Суд за результатами розгляду касаційної скарги. Жодної «попередньої касаційної скарги» від 26 лютого 2026 року у провадженні Верховного Суду немає. З огляду на викладене скаржниця повинна привести прохальну частину касаційної скарги у відповідність із приписами статті 409 ЦПК України.
(2) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги
5. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). 
6. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
7. Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).
8. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали скаржниці. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржниці.
9. Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків скаржниця повинна надіслати суду разом із доказами її надсилання всім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,
п о с т а н о в и в :
1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 лютого 2026 року за скаргою ОСОБА_1 на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» як стягувача у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.
Суддя		Д. А. Гудима