ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року
м. Київ

cправа № 940/783/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мачульський Г. М. - головуючий, Краснов Є. В., Рогач Л. І.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури
на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2025 (колегія суддів: Мальченко А. О. - головуючий, Тищенко А. І., Михальська Ю. Б.)
за позовом першого заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області
до: 1. Білоцерківської районної державної адміністрації
2. ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Тетіївської міської ради
про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договорів оренди
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1. Керівник Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області звернувся до господарського суду з позовом до Тетіївської районної державної адміністрації (правонаступник Білоцерківська районна державна адміністрація) та ОСОБА_1 (далі - відповідач - 2) про визнання незаконним та скасування розпорядження Тетіївської районної державної адміністрації від 25.12.2012 № 965 та визнання недійсними договорів оренди землі, укладених 28.12.2012 Тетіївською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3224610100:06:018:0002, 3224610100:06:026:0029, 3224610100:05:007:0019, зареєстровані 29.12.2012 Управлінням Держкомзему у Тетіївському районі Київської області.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення в користування на умовах оренди, адміністрацією допущено порушення вимог частини першої статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" щодо перевірки відповідності поданих заявницею документів вимогам законодавства, оскільки у заяві не обґрунтовано розміри земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність.
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 25.11.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025, у позові відмовлено.
2.2. Оскаржуваною додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2025, заяву відповідача - 2 про ухвалення додаткової постанови задоволено частково. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги відповідачу - 2 в сумі 17 000,00 грн покладено на Київську обласну прокуратуру. Стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь відповідача - 2 17 000,00 грн витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції. У задоволенні решти вимог зазначеної заяви відмовлено.
2.3. Додаткова постанова апеляційного суду в оскаржуваній частині мотивована тим, що стягнення зазначеної суми буде відповідати принципам диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критеріям реальності, співмірності та розумності судових витрат.
3. Короткий зміст касаційної скарги
3.1. У касаційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури просить скасувати оскаржену додаткову постанову суду в частині покладення на цю прокуратуру витрат на професійну правничу допомогу та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача - 2 про стягнення з Київської обласної прокуратури цих витрат.
3.2. На обґрунтування касаційної скарги заявник послався на те, що оскаржувана додаткова постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вважає, що апеляційний суд не врахував правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 756/8241/20, від 28.09.2022 у справі № 534/14/20, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, , від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.
4. Мотивувальна частина
4.1. Предметом касаційного оскарження є додаткова постанова в частині стягнення з Київської обласної прокуратури 17 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
4.2. В силу приписів статей 59, 131 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу для надання якої в Україні діє адвокатура.
4.3. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
4.4. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
4.5. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
4.6. Абзацом 1 частини другої статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
4.7. Відповідно до частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
4.8. Частиною третьою статті 244 ГПК України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.
4.9. Апеляційним судом встановлено, що відповідачем - 2 подана заява про ухвалення додаткової постанови про стягнення з Київської обласної прокуратури витрат понесених відповідачем - 2 у суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат в означеній сумі заявником подано копії договору про надання професійної правничої допомоги від 22.10.2024, додаткової угоди від 04.06.2025 № 2, акта від 30.10.2025 № 2.
4.10. Із встановлених апеляційним судом обставин справи вбачається, що 22.10.2024 відповідачем - 2 (далі - Клієнт) та Адвокатським бюро "Янголи Кучерявого" (далі - Бюро) укладено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого, Клієнт доручає, а Бюро бере на себе зобов`язання надавати в обсязі та на умовах, передбачених цим договором послуги з правової допомоги, перелік яких викладений в даному договорі.
4.11. Пунктом 3.1 договору визначено, що за надання послуг Клієнт сплачує Бюро гонорар, розмір якого буде визначатися за домовленістю сторін у додаткових угодах до цього договору.
4.12. 04.06.2025 на виконання умов договору, сторонами підписано додаткову угоду № 2 (далі - додаткова угода), відповідно до якої Бюро зобов`язується надати Клієнтові правову допомогу у справі № 940/783/20, що розглядається у Північному апеляційному господарському суді за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2024 у справі № 940/783/20.
4.13. Пунктом 2.1 додаткової угоди передбачено, що за надання правової допомоги, Клієнт сплачує Бюро гонорар, розмір якого визначається в акті наданих послуг після надання в повному обсязі послуг з надання правової допомоги, вказаної у пункті 2.2 цієї додаткової угоди.
4.14. 30.10.2025 на виконання умов додаткової угоди, сторонами підписано акт № 2 (далі - акт) про надання правової допомоги, згідно якого Бюро у період з 04.06.2025 по 30.10.2025 надало Клієнту правову допомогу відповідно до умов договору та додаткової угоди, а Клієнт прийняв таку правову допомогу, а саме:
- ознайомлення в приміщенні Північного апеляційного господарського суду з матеріалами справи № 940/783/20 - 3 000,00 грн;
- аналіз апеляційної скарги у справі № 940/783/20, підготовка плану щодо захисту прав та інтересів Клієнта, підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу - 10 000, 00 грн;
- участь у судовому засіданні 25.06.2025 - 4 000,00 грн;
- участь у судовому засіданні 09.10.2025 - 4 000,00 грн;
- участь у судовому засіданні 30.10.2025 - 4 000,00 грн.
4.15. Пунктом 2 акту визначено, що підписанням цього акту сторони засвідчують факт належного надання Бюром та прийняття Клієнтом правової допомоги відповідно до додаткової угоди № 2 від 04.06.2025 до договору про надання правової допомоги від 22.10.2024 та відсутність претензій щодо якості, повноти та своєчасності їх надання.
4.16. Представництво інтересів відповідача - 2 у справі № 940/783/20 здійснював адвокат Кучерявий Дмитро Владиславович, який діяв на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1923222 від 18.06.2025, виданого адвокатським бюро "Янголи Кучерявого" та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6822/10 від 05.09.2018.
4.17. Взявши до уваги наведені документи, суд апеляційної інстанції, розглянувши клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши ступінь складності справи, сукупність наданих послуг та об`єм здійсненої роботи, а також, значення справи для сторін та оцінивши надані послуги адвокатом відповідачу - 2, найменування яких міститься в акті виконаних робіт, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн є документально підтвердженими, співмірними зі складністю справи та наданих послуг та відповідно їх обсягом, та відповідають критерію розумної необхідності таких витрат.
4.18. З огляду на встановлені обставини та зміст додаткової постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу таких витрат, суд керувався, зокрема, такими критеріями, як обґрунтованість, реальність, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, що узгоджується з процесуальними нормами права, та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви відповідача - 2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає положенням статей 126, 129 ГПК України.
4.19. Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду апеляційної інстанції, вважає його законним та обґрунтованим.
4.20. Заявник касаційної скарги не довів, що стягнута додатковою постановою вартість витрат на професійну правничу допомогу не відповідає хоча б якомусь із цих принципів.
4.21. Доводи прокурора, викладені у касаційній скарзі, щодо неправильного визначення судом апеляційної інстанції вартості витрат на професійну правничу допомогу, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.
4.22. Відповідно до положень частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
4.23. Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
4.24. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, зазначено, що враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат об`єднана палата дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у судах апеляційної і касаційної інстанцій у заявлених сумах (пункт 6.7).
4.25. Оскільки у даній справі не вбачається, що прокурор звертався до суду апеляційної інстанції із клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, колегія суддів зазначає, що вказані доводи прокурора зводяться до переоцінки доказів та не узгоджуються із вказаними принципами диспозитивності та змагальності.
4.26. При цьому колегія суддів зазначає, що сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру тощо не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.
4.27. Безпідставними є посилання заявника касаційної скарги на постанови Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 756/8241/20, від 28.09.2022 у справі № 534/14/20, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18, з урахуванням часткового задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, та в силу правових висновків, які викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно з якими, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
4.28. Колегія суддів зазначає, що оскаржувана додаткова постанова не суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладено у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, на які посилається заявник у касаційній скарзі, оскільки у цих постановах питання можливості розподілу витрат на професійну правничу допомогу залежало від обґрунтованості і співмірності відповідних витрат, обсягу наданих до суду доказів на підтвердження здійснення таких витрат.
4.29. Незгода заявника касаційної скарги із сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка стягується з нього за перегляд справи в апеляційному порядку, не свідчить про неправильно здійснений судом апеляційної інстанції розподіл цих витрат.
4.30. Беручи до уваги викладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів скаржника, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваної додаткової постанови.
4.31. Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
4.32. Згідно з частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
4.33. Оскільки підстава касаційного оскарження судового рішення не підтвердилась, у задоволенні касаційної скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.
4.34. Так як скаржник оскаржує додаткову постанову про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, за яку судовий збір не сплачується, то судові витрати в цьому випадку не розподіляються.
Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення, а додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2025 у справі № 940/783/20, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач