УХВАЛА

30 березня 2026 року 
м. Київ
справа №280/8687/24
адміністративне провадження №К/990/9250/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Желєзного І.В.,  Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.02.2026 у справі №280/8687/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України про стягнення недоплаченої суддівської винагороди, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, в якому просила:
- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь позивача недоплачену суддівську винагороду за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 включно у розмірі 300 581,43 грн, з відрахуванням з цієї суми обов`язкових податків та зборів;
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області коштів для проведення виплати позивачу недоплаченої суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 включно у розмірі 300 581,43 грн.
- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.02.2026, позов задоволено.
Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 із застосуванням статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 у розмірі 300 581,43 грн (з утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при виплаті.
Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 у розмірі 300 581,43 грн.
Зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України коштів для проведення виплати ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 у розмірі 300 581,43 грн.
Допущено до негайного виконання рішення суду у частині стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 27.02.2026 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 02.03.2026.
Ухвалою Верховного Суду від 09.03.2026 зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
23.03.2026 до Верховного Суду надійшло клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору.
Указане клопотання мотивоване недостатнім рівнем фінансування.
Перевіривши указане клопотання, Верховний Суд зазначає таке.
Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.
Проте заявник не відноситься до жодної категорії, для якої передбачена можливість відстрочення сплати судового збору.
З огляду на викладене, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
У той же час, відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була з поважних причин вчинена у первісно встановлений строк.
Ураховуючи вищенаведене, Верховний Суд доходить висновку про можливість для продовження процесуального строку, встановленого судом для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 09.03.2026.
Керуючись статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Продовжити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 09.03.2026, на десять днів із дня вручення копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
І.В. Желєзний ,
О.Р. Радишевська,
Судді Верховного Суду