УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

23 лютого 2026 року 
м. Київ

справа №420/31475/24
адміністративне провадження № К/990/42054/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Чиркіна С.М., суддів Берназюка Я.О., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 та на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (далі - ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, відповідач, скаржник), в якому просило:
визнати протиправною та скасувати Постанову ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.07.2024 № 41 про накладення фінансових санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення»; 
визнати протиправною та скасувати Постанову відповідача від 30.07.2024 № 42 про накладення фінансових санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення»;
Визнати протиправною та скасувати Постанову ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.07.2024 № 43 про накладення фінансових санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення» у розмірі 30 000 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано Постанову відповідача від 30.07.2024 № 41 про накладення фінансових санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Визнано протиправною та скасовано Постанову ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.07.2024 № 43 про накладення фінансових санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2025, апеляційну скаргу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області задоволено частково, апеляційну скаргу ТОВ «Сільпо-Фуд» задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 скасовано, у справі ухвалено постанову, якою визнано протиправними та скасовано постанови відповідача від 30.07.2024 №№41, 42, 43 про накладення на позивача фінансових санкцій, передбачених ст.20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
15.10.2025 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах надійшла касаційна скарга Держпродспоживслужби в Одеській області, в якій скаржник просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2025 в повному обсязі та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 у справі № 420/31475/24 в частині визнання протиправним та скасування постанов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.07.2024 №41 та №43.
Підставою касаційного оскарження зазначає підпункт «а» пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Ухвалою Верховного Суду від 03.11.2025 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушенням вимог статті 330 КАС України.
На виконання вимог ухвали на адресу Верховного Суду надійшло клопотання про долучення доказів, до якого додано документ про сплату судового збору.
Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною шостою ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Згідно з п. 6 і 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є:
Справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а також інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У спрощеному позовному провадженні не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (ч. 4 ст. 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.
При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
Зміст вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
У цій справі оскаржується рішення територіального органу Держпродспоживслужби від 30.07.2024 № 41 про накладення фінансових санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Одеський окружний адміністративний суд в ухвалі про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У контексті наведеного Суд звертає увагу скаржника на те, що твердження про фундаментальне значення питань права повинні зазначатися, щонайменше, з викладенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Проте скаржник у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах норм матеріального чи процесуального права.
Також, Верховним Судом у постанові від 20.01.2025 у справі № 140/1046/24, зроблено висновок у питанні визначення нормативного акта, яким врегульована процедура перевірки суб`єктів господарювання, які здійснюють торгівлю тютюновими виробами, а також щодо застосування п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі - Постанова № 303) у взаємозв`язку із положеннями наказу Міністерства охорони здоров`я України 17.03.2023 522 «Про затвердження Переліку підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану» (далі - Наказ № 522). Зокрема, касаційний суд відзначив таке: « на період воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) допускається як виняток і лише за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, яким у спірних відносинах є Міністерство охорони здоров`я.
Таким чином, на період воєнного стану Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів втратила повноваження погоджувати проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Однак наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану» від 17.03.2023 № 522 затверджено Перелік підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення на період воєнного стану, що додається (п. 1)…
…наказом № 522 Міністерство охорони здоров`я України фактично повернуло Держпродспоживслужбі повноваження щодо оцінки наявності підстав для проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.
Таке регулювання суперечить Постанові Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303, яка допускає здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах (у даному випадку Міністерства охорони здоров`я), і не передбачає можливості делегування цього повноваження іншим органам.
Отже, передаючи функцію погодження позапланового заходу нагляду (контролю) Держпродспоживслужбі, Міністерство охорони здоров`я перевищило свої повноваження, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Окрім того, наказ № 522 розширює підстави здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), які наведені у п. 2 Постанові № 303, а отже суперечить цій постанові.
Суд вважає, що «рішенням центрального органу виконавчої влади», про яке йдеться у п. 2 Постанови № 303 та за наявності якого може бути проведено позаплановий захід контролю (нагляду), є рішення індивідуального (а не нормативно-правового) характеру, яке прийняте відповідним адміністративним органом (у даному випадку Міністерством охорони здоров`я) за наслідком оцінки конкретних обставин, що свідчать про наявність визначених у Постанові підстав для проведення заходу контролю (загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України).
Наказ Міністерства охорони здоров`я № 522 не є індивідуальним правовим актом і не може вважатися рішенням центрального органу виконавчої влади в розумінні, наведеному у п. 2 Постанови № 303.».
Виходячи з наведених висновків та з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій у справі № 420/31475/24 обставини (а саме: призначення заходу державного контролю суб`єкта господарювання було зумовлене надходженням звернення споживача, а предмет його здійснення - дотримання законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення; всупереч вимог п. 2 Постанови № 303 Міністерство охорони здоров`я не розглядало заяви споживача, не оцінювало підстав та не давало згоди (дозволу) у формі рішення для проведення позапланового захисту) Верховний Суд дійшов висновку про відсутність в органу Держпродспоживслужби України у цьому випадку підстав для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо позивача під час дії воєнного стану. Як наслідок перевірку, результати якої зафіксовано актом, призначено з порушенням вимог, передбачених Постановою № 303, що, у свою чергу свідчить про противність постанов про накладення стягнень на суб`єкта господарювання.
Суд апеляційної інстанції, переглянувши рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 відповідно до такої правової позиції касаційного суду, та виходив з того, що перевірку, результати якої зафіксовано актом від 30.09.2024 № 2309, призначено з порушенням вимог, передбачених Постановою № 303. А тому, як наслідок незаконної перевірки, незаконною є постанова ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.07.2024 № 41 і № 43 про накладення на позивача стягнень, передбачених ст. 20 Закону України «Закону України від 22.09.2005 № 2899-IV «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Скаржник не обґрунтовує підстави для відступу від таких актуальних на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення висновків Верховного Суду та Суд не вбачає за необхідне відступати від них.
З огляду на це Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 та на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач С.М. Чиркін

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Шарапа