УХВАЛА

10 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/644/22 (910/11101/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" арбітражного керуючого Прядка Андрія Михайловича 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 (колегія суддів у складі: Доманська М.Л. - головуюча, Козир Т.П., Пантелієнко В.О.)
у справі №910/644/22(910/11101/24)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" 
до 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг"
про відшкодування збитків 
в межах справи №910/644/22
за заявою Фізичної особи - підприємця Коваль Вікторії Борисівни 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг"
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" арбітражний керуючий Прядко Андрій Михайлович (далі - арбітражний керуючий Прядко А.М.) 20.02.2026 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі №910/644/22(910/11101/24) разом із клопотанням про відстрочення сплати судового збору та з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. 

ОСОБА_1 02.03.2026 надіслав до Верховного Суду заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Прядко А.М. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі № 910/644/22(910/11101/24).

Перевіривши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Прядка А.М., суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

У вересні 2024 року ТОВ "Б.М.К.-Білдінг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Б.М.К.-Білдінг" 38343280,00 грн збитків. Здійснено розподіл судового збору. Господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідачів такої міри відповідальності, як відшкодування збитків.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову, здійснено розподіл судового збору. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність та розмір збитків, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Постанова Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 була оскаржена в касаційному порядку Товариством з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг". 

Звертаючись до суду касаційної інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" в якості підстав касаційного оскарження послалось на п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України. Скаржник вважав, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував ч.ч. 1-3 ст. 11, ч.ч. 3, 4 ст. 92, ч. 1 ст. 614, ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, ч. 2 ст. 89 ГК України та не врахував правові висновки Верховного Суду щодо підстав та умов цивільно-правової відповідальності посадових осіб юридичної особи, які викладені у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, від 16.02.2022 у справі №905/1575/10, від 14.09.2021 та 15.07.2025 у справі №910/11371/18, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, від 26.11.2019 у справі №910/20261/16, від 22.10.2019 у справі №911/2129/17. На думку скаржника, апеляційний суд безпідставно дійшов висновку про відсутність складу цивільного правопорушення, не врахувавши, що дії відповідачів як посадових осіб спричинили заподіяння шкоди товариству, зокрема помилково вважав недоведеними наявність збитків, причинно-наслідковий зв`язок та вину відповідачів, хоча ці обставини були встановлені судом першої інстанції та підтверджені матеріалами справи. 

Скаржник також зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував ч.ч. 1, 2, 4 ст. 1193 ЦК України у поєднанні з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, ст. 216 ЦК України, та не врахував правові висновки Верховного Суду щодо відшкодування шкоди та наслідків недійсності правочинів, які викладені у постановах від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, від 14.09.2021 у справі №910/11371/18, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, від 05.02.2024 у справі №910/4149/21, від 22.10.2019 у справі №911/2129/17. Скаржник вказував, що суд апеляційної інстанції помилково не врахував правову природу шкоди та наслідки вчинення правочину з перевищенням повноважень. Крім того, скаржник зауважив, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме: ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч. 4 ст. 75, ст. 79, ч.ч. 1-5 ст. 236, ч. 4 ст. 238 ГПК України, та ухвалив судове рішення без урахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2022 у справі №905/1575/20; від 24.05.2018 у справі №922/2391/16, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, від 14.09.2021 у справі №910/11371/18. Скаржник вважав, що суд апеляційної інстанції безпідставно дійшов висновку про передчасність позову, пославшись на необхідність звернення з вимогами до іншої особи, хоча встановлені судами обставини свідчать про безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та завданими товариству збитками. Скаржник вказував, що апеляційний суд неналежним чином оцінив докази у справі, не врахував преюдиційні обставини та фактично здійснив переоцінку доказів з порушенням вимог процесуального закону.

Постановою Верховного Суду від 22.01.2026 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 залишено без змін. 

Згодом, 20.02.2026 з касаційною скаргою на судове рішення, яке було переглянуто в касаційному порядку зазначеною вище постановою Верховного Суду від 22.01.2026, звернувся розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" арбітражний керуючий Прядко А.М. (через 23 дні з дня отримання вказаної постанови Верховного Суду).

Порядок розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи регламентовано приписами ст. 305 ГПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 1, ч. 4 та ч. 5 ст. 305 ГПК України якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд касаційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи. Суд відмовляє у відкритті провадження за касаційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи.

Отже, для розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи суд має встановити наявність таких умов для відкриття касаційного провадження за цією скаргою: 1) особа, яка подала скаргу не була присутня під час касаційного розгляду справи; 2) доводи, що покладені в основу касаційної скарги, не розглядалися під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 909/548/16).

Арбітражний керуючий Прядко А.М. у касаційній скарзі в якості підстав касаційного посилається на п.1, 4 ч. 2 ст. 287 та п. 1 ч. 3 ст.310 ГПК України. Скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції було порушено норми матеріального права (ч. 3, 4 ст. 92, ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, ч. 2 ст. 89 ГК України) та застосовано зазначені норми права у подібних правовідносинах, без врахування висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 14.09.2021 у справі №910/11371/18, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, від 05.02.2024 у справі №910/4149/21, від 16.02.2022 у справі №905/1575/20, від 26.11.2019 у справі №910/20261/16. Скаржник вказує, що висновок суду апеляційної інстанції, що позивач передчасно звернувся з позовом до суду, бо не використав в повній мірі механізм передбачений ст. 216 ЦК України є необґрунтований та безпідставний.

Також арбітражний керуючий Прядко А.М. зазначає, що судом апеляційної інстанції порушені норми процесуального права, а саме: ч.1, 3 ст. 74, ст. 79, ч.1-5 ст. 236 та ч.4 ст. 238 ГПК України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвалено судове рішення без урахування висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 16.02.2022 у справі №905/1575/20, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, від 14.09.2021 у справі №910/11371/18. Скаржник вказує, що висновок суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для відмови в позові є передчасним, оскільки суд не дослідив усіх обставин справи з наданням оцінки наявних у ній доказів, з якими пов`язане законне вирішення спору по суті, порушив принцип змагальності та стандарти доказування, тому ухвалена у справі постанова не можна вважати законною та обґрунтованою. Суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. 236 та ст. 238 ГПК України не надав правової оцінки діям відповідачів на предмет дотримання вимог чинного законодавства та їх фідуціарних обов`язків, не проаналізував дії відповідачів на предмет дотримання приписів Статуту ТОВ «Б.М.К.-Білдінг» та інших нормативних актів, всупереч вимогам ГПК України, суд апеляційної інстанції не описав наданих позивачами доказів, а також не здійснив їх оцінки. 

Крім того, у касаційній скарзі арбітражний керуючий Прядко А.М. зазначає, що він не був присутнім під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, текст оскаржуваної постанови отримав лише 04.02.2026 від представника боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" - Лева Р. В. разом з його повідомленням від 04.02.2026, в якому останній повідомив скаржника про прийняті судові рішення щодо боржника. 

Верховний Суд зауважує, що ухвала Верховного Суду від 16.12.2025 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі № 910/644/22(910/11101/24), ухвала Верховного Суду від 15.01.2026 про оголошення перерви у розгляді справи № 910/644/22 (910/11101/24) та постанова Верховного Суду від 22.01.2026 були направлені скаржнику. Так, зокрема, постанова Верховного Суду була надіслана в електронний кабінет розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" арбітражного керуючого Прядка А.М. 27.01.2026 о 18:45, що підтверджується довідкою про доставку документа до електронного кабінету користувача, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

Тому посилання скаржника про те, що він дізнався про прийняті судові рішення у справі № 910/644/22(910/11101/24) від представника боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" - Лева Р. В. лише 04.02.2026, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. 
Надавши правову оцінку доводам касаційної скарги розпорядника майна Прядка А.М. та наведеній в ній судовій практиці, Верховний Суд дійшов висновку, що останні не можуть бути підставою для відкриття касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки детальний аналіз та співставлення доводів касаційної скарги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" арбітражного керуючого Прядка А.М. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" свідчить, що ці доводи скаржника є аналогічними, а наведена на їх підтвердження судова практика Верховного Суду є тотожною судовій практиці, на яку міститься посилання в касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг".

Тобто відповідні доводи касаційної скарги арбітражного керуючого Прядка А.М. вже були розглянуті та оцінені судом касаційної інстанції під час касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення у справі за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" з висвітленням відповідних висновків щодо них у постанові Верховного Суду від 22.01.2026 у цій справі.

Отже наведені доводи арбітражного керуючого Прядка А.М. співпадають з доводами касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг", які вже були предметом перевірки Верховного Суду та отримали правову оцінку у постанові від 22.01.2026, а тому відповідно до ч.5 ст. 305 ГПК України не можуть бути підставою для відкриття касаційного провадження.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (заява № 52854/99).

Відповідно до ч. 5 ст. 305 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження за касаційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи.

Верховний Суд ураховує, що така процесуальна відмова не є обмеженням права на доступ до суду, а спрямована на забезпечення принципу правової визначеності, оскільки наведені скаржником доводи вже були предметом касаційного перегляду Верховним Судом.

Враховуючи викладене, наведене в силу приписів частин першої, четвертої, п`ятої статті 305 ГПК України виключає можливість прийняття до провадження касаційної скарги арбітражного керуючого Прядка А.М. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі № 910/644/22(910/11101/24), у зв`язку з чим Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 12, 234, 235, 305, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/644/22(910/11101/24) за касаційною скаргою розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" арбітражного керуючого Прядка Андрія Михайловича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере 

Судді С. Жуков 

В. Пєсков