УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року
м. Київ

справа № 379/1166/24
провадження № 61-1838ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 ,
відповідач - Комунальне підприємство «Таращаблагоустрій»,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Невідомої Т. О., Нежури В. А.,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 04 грудня 2025 року прийнято звіт Комунального підприємства «Таращаблагоустрій» про виконання рішення Таращанського районного суду Київської області від 04 березня 2025 року у справі № 379/1166/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Таращаблагоустрій» про визнання протиправними бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, 11 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, направивши її через електронний кабінет.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме, надати документ, який посвідчує повноваження представника як адвоката, зокрема, копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 повернуто, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали апеляційного суду від 15 квітня 2025 року.
У лютому 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Касаційна скарга обґрунтована порушенням апеляційним судом норм процесуального права. Заявник вважає, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу, посилаючись виключно на відсутність у представника статусу адвоката, без належного врахування статусу справи як малозначної.
За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги визначені
статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: 1) найменування суду, до якого подається скарга;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) рішення або ухвала, що оскаржуються; 5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; 9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

До апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися; 2) копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу; 3) документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності) (частина четверта статті 356 ЦПК України).
Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що не погоджуючись із ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 04 грудня 2025 року, представник ОСОБА_1 -      ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 12 січня 2026 року залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення її недоліків.

Суд апеляційної інстанції вважав, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, зокрема, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не додав до апеляційної скарги документ, який посвідчує його повноваження представника.

Апеляційний суд роз`яснив заявнику, що у разі невиконання вимог ухвали у визначений строк апеляційна скарга буде повернута.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Так, апеляційним судом встановлено, що копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху доставлена 14 січня 2026 року на електронну пошту заявника, крім того 14 січня 2026 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зазначену ухвалу доставлено до електронних кабінетів.

Проте станом на 04 лютого 2026 року вимоги ухвали ОСОБА_1 не виконав.

Встановивши, що заявник не усунув недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк, що свідчить про невиконання вимог ухвали від 12 січня 2026 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги відповідно до приписів статей 185, 357 ЦПК України.
Пунктом 6 частини другої статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

У цій справі ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , з часу отримання ним 14 січня 2026 року ухвали апеляційного суду від цього ж дня про залишення апеляційної скарги без руху не вчинив жодних дій з метою повідомлення Київський апеляційний суд про свою правову позицію щодо залишення апеляційної скарги без руху, зокрема й заперечень щодо мотивів залишення скарги без руху, або виконання вимог суду.

Тому, враховуючи таку процесуальну поведінку заявника, зокрема ОСОБА_3 , який підписав касаційну скаргу та з цього приводу жодних заперечень, доводів та міркувань не навів, отримавши ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, фактично продемонстрував мовчазну згоду із підставою залишення скарги без руху, Верховний Суд погоджується із висновком Київського апеляційного суду про наявність підстав для повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, порушень апеляційним судом норм процесуального права не встановлено, колегія суддів доходить висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу заявника, що повернення його апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 та частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Таращаблагоустрій» про визнання протиправними бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Судді:	І. Ю. Гулейков    	
	Р. А. Лідовець    	
	Д. Д. Луспеник