УХВАЛА
16 березня 2026 року
м. Київ
справа № 127/6765/21
провадження № 61-1118ск26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду 
від 23 грудня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Хмельницький), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра 
та Гарантія», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Марунько Ольга Григорівна, про визнання недійсними прилюдних торгів 
та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
23 січня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав 
до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у зазначеній справі.
Касаційна скарга отримана судом та зареєстрована за вх. № 2351/0/220-26 
від 23 січня 2026 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями призначена судді-доповідачу Литвиненко І. В.
23 січня 2026 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав 
до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у зазначеній справі.
Касаційна скарга отримана судом та зареєстрована за вх. № 2373/0/220-26 
від 26 січня 2026 року та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана судді-доповідачу Литвиненко І. В.
29 січня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав 
до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у зазначеній справі.
Касаційна скарга отримана судом та зареєстрована за вх. № 209/0/216-26 
від 02 лютого 2026 року та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана судді-доповідачу Литвиненко І. В.
Верховний Суд ухвалою від 04 лютого 2026 року вказані касаційні скарги залишив без руху та встановив заявнику строк для усунення недоліків, зокрема заявнику роз`яснено, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати 
її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження (частина третя статті 398 ЦПК України).
Заявнику запропоновано, якщо він вважає, що усі його касаційні скарги 
на одне і те саме судове рішення мають однаковий зміст, то, виконуючи вимоги цієї ухвали, повинен визначитися з тим, яку з двох касаційних скарг він підтримує, 
а яку відкликає, або має обґрунтувати необхідність розгляду у Верховному Суді 
усіх касаційних скарг (вх. № 2351/0/220-26 від 23.01.2026 та вх. № 2373/0/220-26 
від 26.01.2026, вх. № 209/0/216-26 від 02.02.2026).
Також заявнику запропоновано надати до суду касаційної інстанції заяву 
про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій обґрунтувати підстави для такого поновлення та надати докази отримання судового рішення у зазначений строк.
Заявнику роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог вказаної ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.
18 лютого 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, у якому заявник просить об`єднати усі три касаційні скарги та відкрити касаційне провадження. Також заявник вказує на те, що копію оскарженої постанови Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року він отримав 29 січня 
2026 року. Проте заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та докази отримання судового рішення заявник не надає.
Проаналізувавши надані на усунення недоліків матеріали, Верховний Суд дійшов висновку, що недоліки касаційної скарги заявником не усунуто.
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу.
Верховний Суд зауважує, що отримання оскарженої постанови 29 січня 2026 року 
не зупиняє та не перериває строк на її касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який час після спливу цього строку реалізувати право 
на оскарження судового рішення. При цьому особа має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, але тільки на підставі її заяви. 
Усуваючи недоліки касаційної скарги заявник не надав до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та докази отримання судового рішення.
Викладене дає підстави для висновку, що станом на 05 березня 2026 року вимоги ухвали Верховного Суду від 04 лютого 2026 року ОСОБА_1 не виконано. Інших заяв про усунення недоліків касаційної скарги не надходило. 
Відповідне невиконання вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно вимог частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу 
та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, 
яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, 
ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не усунув недоліки касаційної скарги, тому касаційні скарги підлягають поверненню заявнику.
Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою 
для її повернення.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у справі за позовом у справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Марунько Ольга Григорівна, про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, вважати неподаними та повернути заявнику. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко