УХВАЛА

02 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 754/17684/21
провадження № 61-16600ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ДосінчукФедір Іванович, про визнання заповіту недійсним, 
встановив:
22листопада 2021 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовомпро визнання заповіту недійсним.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року, позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
31 грудня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року у вказаній справі. Зазначена касаційна скарга датована 14 серпня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2026 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 січня 2026 року представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Кулік В. М. через підсистему «Електронний суд» надіслано до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. У цьому клопотанні представник заявника вказував, що документ ТОВ «ФЕМ ЕКСПРЕС» є розрахунковим документом, 
який підтверджує сплату послуг з доставки кореспонденції, та відповідно 
є доказом відправки касаційної скарги в зазначену в ньому дату на адресу суду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року ОСОБА_1 було продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, оскільки наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не давали достатніх підстав для визнання їх поважними. 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 лютого 2026 року заявником ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслано до суду касаційної інстанції клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення з іншими підставами. 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарженняОСОБА_1 зазначає, що копію ухвали постанови Київського апеляційного суду 
від 18 червня 2025 року вона отримала лише 21 березня 2026 року, тобто у день реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».
Заявник також вказує, що вона тяжко хворіє та обмежена в можливості вільного пересування, особливо на далекі відстані. 
З огляду на наведене, заявник вважає, що існували непереборні обставини, які вказують на наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації ним права на оскарження постанови Київського апеляційного суду 
від 18 червня 2025 рокув касаційному порядку у строк, встановлений законом.
Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
За приписами частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
Положення аналогічного змісту містить також частина третя 
статті 393 ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Наведені заявником причини для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надані ним докази не дають достатніх підстав для визнання їх поважними з огляду на таке.
Згідно з даними, внесеними до Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року складений 16 липня 2025 року, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою було 15 серпня 2025 року. Після цього вказаний процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
Заявник стверджує, що копію постанови Київського апеляційного суду 
від 18 червня 2025 року вона отримала лише 21 березня 2026 року. Проте такі доводи спростовуються долученням заявником копії постанови апеляційного суду до касаційної скарги, поданої 31 грудня 2025 року.
Окрім того представник заявника у касаційній скарзі та заяві про усунення недоліків від 03 лютого 2026 року стверджувала, що касаційну скаргу разом 
з копією постанови апеляційного суду подано заявником саме 14 серпня 
2025 року. 
Колегія суддів зазначає, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження, зазначені ОСОБА_1 у повторно поданому нею клопотанні, є неповажними 
та фактично суперечать раніше наведеним, які вже визнавались Верховним Судом неповажними в ухвалі від 20 січня 2026 року.
Ураховуючи те, що ОСОБА_1 не зазначено інших поважних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року, не доведено наявності об'єктивних перешкод для своєчасного звернення з касаційною скаргою на указане судове рішення, суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними. 
Таким чином, відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
Визнати підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 рокуза клопотанням  ОСОБА_1 неповажними.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 
2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року 
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ДосінчукФедір Іванович, про визнання заповіту недійсним відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко