УХВАЛА

09 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 902/152/25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Рогач Л. І.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Нові мінерали"
на рішення Господарського суду Вінницької області від 03.09.2025
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Нові мінерали"
до Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державна служба геології та надр України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Мурафський кар`єр"
про встановлення сервітуту,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Нові мінерали" (далі - ТОВ "Будівельна компанія "Нові мінерали", позивач, скаржник) звернулося до суду із позовом до Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про встановлення з моменту набрання рішенням суду законної сили на користь ТОВ "Будівельна компанія "Нові мінерали" строкових оплатних земельних сервітутів на земельні ділянки з кадастровими номерам 0525383000:01:002:0136 (площею сервітуту 29,8166 га) та 0525381800:01:001:0638 (площею сервітуту 17,4282 га).
Позивач вказує, що він набув у власність єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Мурафський кар`єр", однак земельні ділянки, на яких розташований зазначений майновий комплекс, не були предметом приватизації та перебувають у постійному користуванні Державного підприємства "Мурафський кар`єр".
Позовні вимоги обґрунтовані таким. Позивач має спеціальний дозвіл на користування надрами від 05.03.2009 № 4934, виданий на видобування корисних копалин в межах об`єкта надрокористування - Жданівське родовище. 18.03.2024 між позивачем та Державною службою геології та надр України укладено Угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, водночас Мурафська сільська рада відмовила у погодженні документації та укладенні договорів земельного сервітуту, що, на думку позивача, порушує його права. 
Господарський суд Вінницької області рішенням від 03.09.2025, залишеним без змін Північно-західним апеляційним господарським судом у постанові від 16.12.2025, відмовив у задоволенні позову. Суд виходив із того, що вимоги позову не відповідають положенням законодавства, оскільки не містять виду права сервітуту, його зміст, обсяг прав сервітуріарія.
Суд вказав, що позивач має можливість задовольнити потреби з оформлення прав на частину спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0525383000:01:002:0136 в інший, визначений законодавством спосіб.
Водночас суд першої інстанції зауважив, що матеріали технічної документації не містять посилань на відповідні нормативно-правові акти, розрахунків необхідної площі відвалів, тому висновки інженера-землевпорядника щодо площ земельних ділянок, які перебувають поза межами ділянки надр згідно Спеціального дозволу на користування надрами від 05.03.2009 № 4934 є необґрунтованими та не доведеними й оформлені шляхом співвіднесення необхідних меж ділянок сервітуту з площами сформованих земельних ділянок.
Як вказав суд, вимоги позову в частині встановлення плати за користування сервітутом із визначенням у судовому рішенні пільгової ставки оподаткування, суперечать вимогам законодавства, оскільки позивач не довів використання у повному обсязі спірних земельних ділянок для видобування корисних копалин.
ТОВ "Будівельна компанія "Нові мінерали" через підсистему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 03.09.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025, у якій просить, зокрема, оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, зупинити дію постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025. 
Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно із частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені у Законі України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" (рік подання позовної заяви у справі № 902/152/25) прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено в розмірі 3028,00 грн.
Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, від розміру оспорюваної суми.
Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Предметом позову у цій справі є дві вимоги немайнового характеру.
З урахуванням викладеного на час подання касаційної скарги у справі скаржник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 9 689,60 грн ((3 028,00 грн Ч 2) Ч 200 % Ч 0,8).
Однак, скаржник до касаційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору, не додав. 
Згідно із частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Отже, для усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно надати до Верховного Суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 9 689,60 грн за подання цієї касаційної скарги, який має бути перерахований за такими реквізитами: 
- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,
- код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,
- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),
- номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007,
- код класифікації доходів бюджету: 22030102 
- найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).
Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими реквізитами у призначенні платежу для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга, та дата судового рішення, що оскаржується.
Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги розміщено також на офіційному вебсайті Верховного Суду.
З огляду на те, що Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху, клопотання скаржника про зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції буде розглянуте у разі усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Нові мінерали"
на рішення Господарського суду Вінницької області від 03.09.2025
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі № 902/152/25 залишити без руху.
2. Встановити строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
3. Заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом з доданими документами направити іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України та надати до Верховного Суду докази про таке направлення.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду касаційна скарга у справі № 902/152/25 вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Рогач