УХВАЛА

26 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 146/842/25
провадження № 61-1928ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Олійником Олександром Леонідовичем, на постанову Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права користування житловим приміщенням в будинку державного чи громадського фонду, зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення та зустрічним позовом Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язати Вапнярську селищну раду Тульчинського району Вінницької області укласти з ним договір найму вказаного житлового приміщення, як з квартиронаймачем.
У червні 2025 року Вапнярська селищна рада Тульчинського району звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням спірної квартири шляхом виселення ОСОБА_1 та зобов`язання його звільнити житло без надання іншого. 

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області 
від 24 вересня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано за ОСОБА_1 право користування квартирою 
АДРЕСА_1 . 
Зобов`язано Вапнярську селищну раду Тульчинського району Вінницької області укласти зі ОСОБА_1 , як з квартиронаймачем, договір найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 .
У задоволені зустрічного позову Вапнярської селищної ради відмовлено. 
Здійснено розподіл судових витрат. 
Додатковим рішенням Томашпільського районного суду від 17 жовтня 2025 року стягнуто з Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 13 000 грн професійної правничої допомоги.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року апеляційну скаргу Вапнярської селищної ради задоволено. Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2025 року і додаткове рішення від 17 жовтня 2025 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов Вапнярської селищної ради задоволено.
Виселено ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1 .
Здійснено розподіл судових витрат. 
Скасовано заходи забезпечення позову у справі, накладені ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2025 року.
11 лютого 2026 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - адвоката Олійника О. Л., в якій заявник просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року і залишити в силі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2025 року.
Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, як подана фізичною особою, судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом касаційного оскарження є дві вимоги немайнового характеру за первісним позовом (визнання права користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення) та одна вимога майнового характеру за зустрічним позовом (виселення із квартири).
Отже, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 7 267,20 грн (3028 грн х 0,4) х 3) х 200 %).
Оскільки до касаційної скарги заявником додано квитанцію 
про сплату судового збору в розмірі 4 844 грн 80 коп., то заявнику необхідно доплатити 2 422 грн 40 коп. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Олійником Олександром Леонідовичем, на постанову Вінницького апеляційного суду від 13 січня 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя М. Є. Червинська