УХВАЛА 

04 лютого 2026 року 
м. Київ 

справа № 712/7843/21 
провадження № 61-190св23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьоїсудової палати Касаційного цивільного суду: 
судді-доповідача - Пророка В. В. 
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., 

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа - Черкаське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», 

розглянув заяву судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Черкаське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Стратілатов Костянтин Геннадійович, на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 08 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, 

ВСТАНОВИВ: 

У липні 2021 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Черкаське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в якому з урахуванням уточнень просила: 
- визнати об`єктом права спільної сумісної власності сторін квартиру АДРЕСА_1 ; 
- визнати об`єктом права спільної сумісної власності сторін транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; 
- визнати за позивачем у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; 
- стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 88 808,52 грн, що становить 1/2 вартості частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням відшкодування компенсації 1/2 залишку зобов`язання за кредитною угодою від 25 лютого 2004 року № 6, укладеною між Черкаським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_2 . 

Соснівський районний суд міста Черкаси рішенням від 08 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задовольнив. 

Визнав об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поділив у рівних частках квартиру     АДРЕСА_1 . 

Визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири   АДРЕСА_1 . 

Визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири   АДРЕСА_1 . 

Стягнув із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відчуження спільного майна в сумі 88 808,52 грн. 

Вирішив питання про розподіл судових витрат. 

Черкаський апеляційний суд постановою від 29 листопада 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 08 вересня 2022 року - без змін. 

У січні 2023 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Стратілатов К. Г., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 08 вересня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року та ухвалити нове судове рішення про направлення справи на новий розгляд. 

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 січня 2023 року суддею-доповідачем для розгляду справи № 712/7843/21 визначено ОСОБА_3 , судді, які входять до складу колегії: Шипович В. В., Синельников Є. В. 

На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі повідомлення судді ОСОБА_3 . 

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2025 року суддею-доповідачем для розгляду справи № 712/7843/21 визначено ОСОБА_3 , судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Шипович В. В. 

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_3 (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В. ухвалою від 21 лютого 2023 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Соснівського районного суду міста Черкаси. 

На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 09 серпня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 . 

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2023 року суддею-доповідачем для розгляду справи № 712/7843/21 визначено Пророка В. В. , судді, які входять до складу колегії: Калараш А. А., Петров Є. В. 

На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі службової записки судді Пророка В. В. 

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2024 року суддею-доповідачем для розгляду справи № 712/7843/21 визначено Пророка В. В., судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В. 

На підставі розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями на підставі службової записки судді Пророка В. В. 

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2025 року суддею-доповідачем для розгляду справи № 712/7843/21 визначено Пророка В. В., судді, які входять до складу колегії: Калараш А. А., Петров Є. В. 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В. ухвалою від 29 січня 2026 року призначив справу до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 

04 лютого 2026 року суддя Пророк В. В. заявив про самовідвід у справі, оскільки є обставини, які можуть викликати сумніви в його об`єктивності та неупередженості. 

Суддя Пророк В. В. зазначив, що він, як суддя-доповідач, був не згоден з відкриттям касаційного провадження - на його переконання касаційне провадження у цій справі було відкрите помилково та підлягало закриттю. Крім того, саме з підстав висловлення ним окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд вже відводив його від участі у розгляді справи № 757/7499/17 (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року), справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року) та справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року). Тому, оскільки в його окремій думці від 29 січня 2026 року була фактично викладена його правова позиція щодо результатів розгляду Верховним Судом справи № 712/7843/21, задля недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості судді та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, він й заявив про самовідвід від розгляду справи № 712/7843/21 (провадження № 61-190св23). 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви судді Верховного Суду Пророка В. В., дійшов висновку, що заява не підлягає задоволеннюз таких підстав. 

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 

Відповідно до частин першої - третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, від 09 листопада 2006 року). 

Згідно з частиною дев`ятою статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом. 

Зазначені суддею, який входить до складу колегії, - Пророком В. В. у заяві про самовідвід доводи не свідчать про існування обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості та об`єктивності під час вирішення цієї справи. 

В окремій думці, викладеній суддею Верховного Суду Пророком В. В. у цій справі, він висловив свою позицію щодо процесуального питання (щодо помилкового відкриття касаційного провадження у зв`язку з тим, що судове рішення не підлягає касаційному оскарженню), проте не робив жодних висновків щодо вирішення спору у цій справі по суті. 

Інших, визначених статтями 36, 37 ЦПК України підстав для самовідводу, також не встановлено. 

За таких обставин колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляє судді Верховного Суду Пророку В. В., який входить до складу зазначеної колегії суддів, у задоволенні заяви про самовідвід у зв`язку з відсутністю визначених цивільним процесуальним законодавством України обставин, які виключають його участь у розгляді цієї справи. 

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 

УХВАЛИВ: 

У задоволенні заяви судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід відмовити. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Петровим Є. В. 

Суддя-доповідач	В. В. Пророк 	
Судді:	А. І. Грушицький 	
	А. А. Калараш  	
	І. В. Литвиненко  	
	Є. В. Петров