УХВАЛА
25 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 1-23/05
провадження № 13-11зво26
Суддя Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) ОСОБА_1 перевірив заяву засудженого ОСОБА_2  про перегляд вирокуАпеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2005 року, ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2006 року та постанови Великої Палати від 17 квітня 2019 року щодо нього з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом і
в с т а н о в и в:
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2005 року, з урахуванням ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2006 року та постанови Великої Палати від 17 квітня 2019 року ОСОБА_2 було засуджено за статтею 69, пунктами «а», «г», «е», «і» статті 93, частини другої статті 142, частини третьої статті 142, частини третьої статті 2153 Кримінального кодексу України 1960 року, частини четвертої статті 187, статті 257 Кримінального кодексу України 2001 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 09 жовтня 2025 року в справі «Чайковський проти України» (заява № 48879/19) констатував порушення параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, ЄСПЛ дійшов висновку, що гарантії справедливого судового розгляду не були дотримані Верховним Судом під час перегляду справи заявника. 
Посилаючись на вказане рішення ЄСПЛ, 22 січня 2026 року засуджений ОСОБА_2 звернувся до Великої Палати із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2005 року та ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2006 року щодо нього з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, просив скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того, засуджений заявляв клопотання про витребування з органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, копію рішення ЄСПЛ у справі «Чайковський проти України» (заява № 48879/19) від 09 жовтня 2025 року.
Ухвалою судді Великої Палати від 22 січня 2026 року за клопотанням захисника ОСОБА_3 було витребувано автентичний переклад вищезазначеного рішення ЄСПЛ щодо  ОСОБА_2 з Міністерства юстиції України, який надійшов на адресу Верховного Суду 02 лютого 2026 року. 
Також ухвалою судді Великої Палати від 03 лютого 2026 року заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судових рішень щодо нього з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом,було залишено без руху та встановлено засудженому строк для усунення недоліків.
23 лютого 2026 року на адресу Верховного Суду на виконання ухвали Великої Палати від 03 лютого 2026 року надійшла заява засудженого ОСОБА_2 з виправленими недоліками, вказаними в цій ухвалі.
Пунктом 15 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених параграфом 3 розділу 4 Перехідних положень Закону № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». 
Згідно з пунктом другим частини третьої статті 459 КПК України встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, є виключною обставиною.
Зміст заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд судових рішень за виключними обставинами відповідає вимогам статей 461, 462 КПК України та статті 40015 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року.
Підстав, які би перешкоджали відкриттю провадження за заявою, немає.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 40012-40015 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року, статтями 463, 464 та пунктом 15 Розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, пунктом 3 параграфу 3 розділу 4 «Перехідні положення» Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», 
у х в а л и в:
Відкрити провадження за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд вироку Апеляційного суду Донецької області від 06 жовтня 2005 року, ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2006 року та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2019 року щодо нього з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Копію цієї ухвали надіслати заявнику, іншим учасникам судового провадження, Офісу Генерального прокурора, Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1