УХВАЛА

16 березня 2026 року
м. Київ

справа № 465/4880/23
провадження № 61-3133ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,
Тітова М. Ю., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Курилець Христина Зіновіївна, на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на свою користь моральну шкоду в розмірі 808 485,00 грн, а також судові витрати. 
19 червня 2025 року Франківський районний суд м. Львова ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив частково. Стягнув зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 150 000,00 грн. Стягнув зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 25 380,00 грн. Стягнув зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 073,60 грн. В решті вимог відмовив.
Львівський апеляційний суд постановою від 09 лютого 2026 року змінив рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 червня 2025 року в частині розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню зі ОСОБА_1 на користь   ОСОБА_2 , визначивши її розмір у сумі
250 000,00 грн. В решті рішення суду залишив без змін.
10 березня 2026 року  ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, сформованою його представником в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від
09 лютого 2026 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити   ОСОБА_4 у задоволенні позову.
За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на
01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 328, 00 грн.
Ціна позову в цій справі становить 808 485,00 грн, що станом на 01 січня
2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн). 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Курилець Христина Зіновіївна, на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:  Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов