УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 757/62404/25-к
провадження № 51- 637 впс 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
прокурора ОСОБА_5 , 
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні подання Київського апеляційного 
суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа 
№ 757/62404/25-к) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
встановив: 
До Касаційного кримінального суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вищевказане подання Київського апеляційного суду за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою останньому.
Подання мотивоване тим, що у Київському апеляційному суді неможливо утворити склад суду для розгляду вищезазначеної апеляційної скарги, у зв`язку з тим, що 
9 суддів судової палати з розгляду кримінальних справ були відведені від розгляду цієї апеляційної скарги, а ще 15 суддів цієї палати відповідно до спеціалізації визначеної рішенням зборів суддів № 8 від 24 листопада 2025 року, не уповноважені здійснювати розгляд апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. З огляду на викладене, у поданні ставиться питання про передачу вказаного провадження на розгляд до іншого суду апеляційної інстанції.
До початку судового розгляду до Касаційного кримінального суду надійшли письмові пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , у яких він наводить обґрунтування щодо необхідності задовольнити подання та направити матеріали провадження до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Заслухавши доповідь судді, думку захисників, обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили подання задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів вважає, що зазначене подання задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Частиною 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Згідно з ч. 4 ст. 31 КПК кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів. 
Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.
Зі змісту подання вбачається, що наразі у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду працюють 26 суддів:ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , 
ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , 
ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 .
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2026 року, призначення колегії суддів не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. 
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2025 року задоволено самовідвід суддів ОСОБА_38 , ОСОБА_34 та ОСОБА_26 ; ухвалою від 22 грудня 2025 року задоволено відвід, заявлений захисником ОСОБА_7 суддям ОСОБА_25 та ОСОБА_16 , а ухвалою від 
14 січня 2026 року задоволено відвід, заявлений обвинуваченим ОСОБА_6 суддям ОСОБА_27 , ОСОБА_21 та ОСОБА_24 .
Водночас, як зазначено у поданні, судді ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , 
ОСОБА_28 , ОСОБА_39 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , 
ОСОБА_35 , ОСОБА_40 відповідно до спеціалізації, визначеної рішенням зборів суддів № 8 від 24 листопада 2025 року, не уповноважені здійснювати розгляд апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. У випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.
Пунктом 7 рішення зборів суддів Київського апеляційного суду № 8 від 24 листопада 2025 року «Про затвердження кількісного та персонального складу судових палат, визначення спеціалізації суддів щодо розгляду конкретних категорій справ, затвердження постійно діючих колегій суддів та вирішення інших питань внутрішньої діяльності суду» (далі - Рішення) визначено спеціалізацію дев`яти суддів по розгляду апеляційних скарг (апеляцій) на: ухвали слідчих суддів, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування на підставі ч. 1 ст. 309, 
ч. 2 ст. 309 (в частині оскарження ухвал слідчого судді про повідомлення про підозру), ст. ст. 190, 583, 584, 585, 591 КПК (в тому числі апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, які постановлені в порядку ст. ст. 379, 380, ст. ст. 459-467 КПК щодо вказаних ухвал); ухвали слідчих суддів, які постановлені в порядку Розділу ІІ КПК та Розділу III Глави 20 КПК (у разі їх оскарження); ухвали слідчих суддів, постановлені під час досудового розслідування, предметом розгляду яких є затримання особи у порядку, передбаченому § 2 Глави 18 Розділу II КПК; ухвали слідчих суддів, які постановлені відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК (в частині передачі речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів); постанови суду, винесені в порядку ст. ст. 52-5, 165-2, 165-3, 177, 205, 462, 463 КПК України 1960 року,
та по розгляду заяв/клопотань, поданих в порядку ст. ст. 379, 380, ст. ст. 459- 467 КПК, тощо, щодо ухвал апеляційного суду винесених за результатами розгляду вищезазначених апеляційних скарг,
та по розгляду подань/клопотань, поданих в порядку ст. 34 КПК, про направлення клопотань про застосування чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження; подань/клопотань, поданих в порядку ч. 10 ст. 290 КПК, про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, з одного суду до іншого.
У випадку неможливості автоматизованого розподілу таких апеляційних скарг, заяв/клопотань між суддями цієї спеціалізації, за умови, що ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду відмовлено у задоволенні подання голови Київського апеляційного суду про направлення судового провадження за такими апеляційними скаргами, заявами/клопотаннями до іншого апеляційного суду, розподіл таких апеляційних скарг, заяв/клопотань здійснюється між суддями, визначеними у пункті 9 цього рішення.
Також визначено спеціалізацію вказаним суддям по розгляду подань/клопотань про направлення скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, з одного суду до іншого, поданих в порядку ст. 34 КПК; апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування на підставі ч. 2 
ст. 309 КПК, - у випадку одночасної наявності наступних обставин:
- неможливості автоматизованого розподілу таких подань/клопотань, апеляційних скарг між суддями, визначеними у пункті 9 цього Рішення;
- ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду відмовлено у задоволенні подання голови Київського апеляційного суду про направлення судового провадження за таким поданням/клопотанням, апеляційною скаргою до іншого апеляційного суду (пункт 7 Рішення).
Натомість пунктом 9 Рішення визначено 5 постійно діючих складів колегій суддів по розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування на підставі ч. 2 ст. 309 КПК 2012 року (крім оскарження ухвал слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру) та на інші ухвали слідчих суддів, крім тих, які визначені в пункті 7 цього Рішення.
Таким чином інші судді Київського апеляційного суду за Рішенням зборів не уповноважені розглядати апеляційні скарги на ухвали слідчих суддів, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, зокрема, на підставі ч. 1 ст. 309 КПК. 
На переконання колегії суддів, надане право зборів відповідного суду на запровадження спеціалізації суддів на розгляд конкретних категорій справ (у даному випадку - на розгляд апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою) не може стати на заваді реалізації конституційних та кримінальних процесуальних основних засад здійснення судочинства.
Колегія суддів вважає, що враховуючи загальну кількість суддів кримінальної спеціалізації у Київському апеляційному суді, у цьому суді не вичерпано усіх процесуальних можливостей задля забезпечення апеляційного перегляду ухвал слідчих суддів про продовження строків тримання під вартою, у тому числі - апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2025 року. 
Отже, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів Касаційного кримінального суду не вбачає підстав для направлення матеріалів провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, оскільки Київським апеляційним судом не вичерпано всіх процесуальних можливостей по формуванню колегії суддів для апеляційного розгляду вказаного провадження, а тому подання Київського апеляційного суду слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями ст. 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Подання Київського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 757/62404/25-к) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 
2025 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого, залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3