УХВАЛА

17 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 629/3169/25
провадження № 51 - 4747 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 жовтня 2025 року щодо нього,
встановив:
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2025 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК) та надано п`ятнадцять днів для усунення недоліків скарги. 
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджений направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Так, у повторно поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 як і попереднього разу не наводить порушень КПК, які з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 КПК слугували б підставою для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.
До того ж, знову не вказує, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду відносно нього.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.
В порушення вказаної норми КПК, засуджений в черговий раз не сформулював вимог до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК, хоча в попередній ухвалі Верховного Суду про це йому було чітко наголошено.
Таким чином, Верховний Суд зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргуна вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 жовтня 2025 року, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3