УХВАЛА

23 лютого 2026 року 
м. Київ

справа №520/33633/23
касаційне провадження № К/990/19282/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Ханової Р.Ф.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» (далі - Товариство) про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - Управління) про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство звернулось до суду із позовом до Управління, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.08.2023 № 00252920705 (форма «В4») і № 00252980705 (форма «ПС»).

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 12.03.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025, у задоволенні позову відмовив.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду постановою від 20.11.2025 касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» задовольнив. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025 скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Товариство подало до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у даній справі, а саме - сплаченого за подання касаційної скарги у справі №520/33633/23 судового збору у розмірі 53680,00 грн.

Розглянувши подану заяву, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами першою, шостою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У справі, що розглядалася, суд касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду не змінював судове рішення, а ухвалив рішення, яким направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з чим у суду касаційної інстанції не виникало підстав для вирішення питань, пов`язаних з розподілом судових витрат.

За таких обставин, підстави для ухвалення Верховним Судом додаткового рішення у зазначеній справі, зокрема, з причин невирішення питання про судові витрати, відсутні.

Разом з цим, Верховний Суд зазначає, що при зверненні 06.05.2025 до суду касаційної інстанції через систему «Електронний суд» з касаційною скаргою Товариством згідно платіжної інструкції від 27.03.2025 №1600 сплачено судовий збір у розмірі 53680,00 грн, що не відповідає розміру судового збору, визначеного відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на день подання позову до суду першої інстанції) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн) і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (26840 грн). 

Позов у цій справі заявлено юридичною особою у 2023 році, який містить вимоги майнового характеру на загальну суму 11646867,00 грн. 

Відповідно, за подання касаційної скарги у цій справі сплаті підлягав судовий збір в сумі 53680,00 грн.

Водночас, згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за подання до адміністративного суду цієї касаційної скарги в електронній формі повинен був становити 42944,00 грн.

Виходячи з положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакціях, чинних на дату подання адміністративного позову до суду першої інстанції та на дату подання касаційної скарги) скаржнику при зверненні з касаційною скаргою через систему «Електронний суд» необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 42944,00 грн. 

Вищезазначене свідчить про те, що позивачем був надмірно сплачений судовий збір в розмірі 10736,00 грн.

Оскільки постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 20.11.2025 було задоволено касаційну скаргу Товариства, скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, то заява Товариства про розподіл судових витрат задоволенню не підлягає.

В той же час, позивачу необхідно звернутися до суду з клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору в порядку, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 132, 139, 248, 252, 345, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду