ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 760/33475/18
провадження № 61-251св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Відділ культури, національностей та релігії Бучанської міської ради, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальов Віктор Михайлович, на рішення Ірпінського міського суду Київської області у складі судді Карабаза Н. Ф. від 04 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Євграфової Є. П., Стрижеуса А. М., Саліхова В. В., від 04 грудня 2025 року, і ухвалив таку постанову.
Зміст заявлених позовних вимог
1. У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом довідділу культури, національностей та релігії Бучанської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі.
2. На обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 зазначала, що її звільнення з роботи відбулось з порушенням встановленої законом процедури та за відсутності в її діях складу дисциплінарного проступку. 
3. Стверджувала, що не вчиняла одноразового грубого порушення трудових обов`язків, оскільки не мала повноважень розпорядника коштів і діяла з відома керівництва Відділу культури, національностей та релігії Бучанської міської ради. 
4. Крім того, позивачка наголошувала на пропуску відповідачем місячного строку притягнення до відповідальності, передбаченого статтею 148 Кодексу законів про працю України, оскільки про обставини проведення ремонту роботодавцю було відомо ще у вересні 2018 року. Також вказувала на невідповідність назви посади, з якої її звільнено, записам у трудовій книжці.
5. З урахуванням зазначеного, позивачка просила суд:
- визнати незаконним її звільнення з посади заступника директора Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького згідно з наказом № 170-к від 05 грудня 2018 року; 
- поновити її на посаді заступника директора Бучанської дитячої школи мистецтв 
ім. Л. Ревуцького; 
- стягнути з відділу культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 06 грудня 2018 року до ухвалення рішення суду з розрахунку 636,36 грн за кожен робочий день вимушеного прогулу, а також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 липня 2025 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.
7. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка, виконуючи обов`язки директора школи, допустила одноразове грубе порушення трудових обов`язків, яке полягало у непогодженні ремонтних робіт з головним розпорядником коштів та допуску підрядника до робіт без укладеного договору. Встановивши фактичні обставини на підставі акту службового розслідування від 05 листопада 2018 року та пояснень свідків, суд дійшов висновку про наявність вини позивачки та причинного зв`язку між її діями та негативними наслідками у вигляді майнової шкоди. Суд зазначив, що відповідачем дотримано процедуру звільнення, передбачену статтями 147-149 КЗпП України, зокрема щодо строків притягнення до відповідальності, оскільки час перебування на лікарняному перериває перебіг місячного строку. Суд першої інстанції відхилив доводи позивачки про пропуск строку, вважаючи датою виявлення проступку дату складання акту службового розслідування від 05 листопада 2018 року. Також суд вказав, що відсутність письмових пояснень працівника не є перешкодою для накладення стягнення, якщо факт порушення доведено іншими доказами.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
8. Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Самойленка А. В., в інтересах ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 липня 2025 року - без змін.
9. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач виконав свій процесуальний обов`язок щодо доказування та надав суду переконливі докази вчинення позивачкою одноразового грубого порушення трудових обов`язків. У діях позивачки наявний склад дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України (одноразове грубе порушення трудових обов`язків). Дисциплінарним проступком є конкретна, одноразова, вольова дія керівника закладу - самовільний допуск сторонніх осіб (бригади підрядника) до об`єкта комунальної власності для проведення капітальних робіт за відсутності укладеного договору та затвердженої кошторисної документації. 
10. Апеляційний суд зауважив, що відповідач правомірно провів розслідування для встановлення обсягу збитків, тому строк притягнення до відповідальності не порушено. Отже рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування немає.
Узагальнені доводи касаційної скарги
11. У січні 2026 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат 
Ковальов В. М., засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою у якій просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року, ухвалити постанову, якою задовольнити її позовні вимоги.
12. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду 
від 02 грудня 2020 року у справі № 296/5094/17, від 18 грудня 2024 року у справі № 178/934/19, від 05 лютого 2025 року у справі № 346/1883/23, від 03 квітня 2025 року у справі № 380/3258/23, від 04 червня 2025 року у справі 
№ 757/13201/24 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки 
(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
13. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що її було звільнено з посади заступника директора школи, хоча згідно з трудовою книжкою вона обіймала посаду заступника директора з навчальної роботи, що свідчить про звільнення з неіснуючої посади. Вказує, що її не було ознайомлено з наказом про звільнення у день її звільнення 06 грудня 2018 року, а наказ про її звільнення було отримано нею 10 грудня 2018 року. Вказані обставини свідчать про порушення роботодавцем приписів статей 47, 149 КЗпП України під час її звільнення. 
14. Заявниця вказує на відсутність її вини та складу дисциплінарного проступку, оскільки фінансово-господарська діяльність та укладення договорів належать до компетенції відділу культури (відповідача), а не директора школи, і саме відповідач здійснював оплату робіт. Від неї вимагали інформацію і договори, які фактично існували саме у роботодавця і про які вона не знала і не могла знати, жодних догорів із ФОП ОСОБА_3 на проведення ремонтних робіт за результатами проведеного тендеру вона не укладала, оскільки такі договори укладалися саме замовником - відділом культури та спорту Бучанської міської ради. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не врахували необхідність встановлення тяжкості проступку, наявності самого проступку у її діях, розміру шкоди і її тривалості попередньої роботи. Всупереч вимогам статті 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення роботодавець (відділ культури) не врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку, відсутність самого проступку та відсутність заподіяної шкоди. Відповідач навіть не зазначив який саме пункт посадової інструкції нею було порушено. Роботодавець не тільки не довів її вину у вчиненні дисциплінарного проступку, але й не обґрунтувати факт та розмір завданих збитків. Фактично суди підтримали позицію роботодавця, поклавши тягар доведення відсутності вини та завданих збитків на працівника.
15. Згідно з доводами касаційної скарги, відповідачем було пропущено строки застосування дисциплінарного стягнення, передбачені статтею 148 КЗпП України, оскільки про проступок роботодавцю стало відомо ще 22 жовтня 2018 року (дата складання акту розслідування) або навіть 25 вересня 2018 року (дата службової записки), однак звільнення відбулося лише 06 грудня 2018 року, з пропуском місячного строку. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
16. Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі № 760/33475/18 та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
17. У поданому відзиві на касаційну скаргу відділ культури, національностей та релігії Бучанської міської радивважає доводи касаційної скарги безпідставними, необґрунтованими, такими, що не спростовують правильних по суті висновків суду першої та апеляційної інстанцій, які під час розгляду справи належним чином дослідили наявні у матеріалах справи докази. Всупереч обов`язкам, визначеним посадовою інструкцією, які є складовими трудової функції керівника Бучанської дитячої школи мистецтв, позивачка не здійснила погодження проведення у вересні 2018 року ремонтних робіт з головним розпорядником коштів - відділом культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради, не здійснила інформування та погодження з керівником відділу культури заходів, які відбуваються у дитячій школі мистецтв, зокрема проведення ремонтних робіт без укладення відповідних договорів та складання відповідних документів, внаслідок чого було спричинено шкоду у великих розмірах. 
18. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій встановили не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом обставин, тобто встановили вину працівника та наявність причинно- наслідкового зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали (могли настати) внаслідок такого порушення.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
19. Згідно з даними трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2003 року перебувала у трудових відносинах з Бучанською дитячою школою мистецтв ім. Л. Ревуцького.
20. 01 жовтня 2003 року позивачка переведена на посаду заступника директора з навчальної роботи (наказ № 17 від 30 жовтня 2003 року).
21. 24 листопада 2012 року ОСОБА_1 переведена на посаду 
в. о. директора дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького (наказ № 213 
від 23 листопада 2012 року).
22. 30 листопада 2018 року на час відсутності директора виконання обов`язків покладено на заступника директора (наказ № 168-к від 30 листопада 2018 року).
23. Згідно з наказом в. о. завідувача відділу культури та спорту Бучанської міської ради ОСОБА_2 № 170-к від 05 грудня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 , враховуючи результати проведеного службового розслідування комісії відділу культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради стосовно проведеного ремонту в Бучанській дитячій школі мистецтв ім. Л. Ревуцького, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади заступника директора Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України з 06 грудня 2018 року.
24. Також встановлено, що згідно з наказом відділу культури та спорту Бучанської міської ради № 141-к від 17 жовтня 2018 року з метою об`єктивної перевірки фактів та з`ясування всіх правових обставин щодо правомірності дій стосовно проведення робіт з капітального ремонту приміщень Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького в. о. директора Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького ОСОБА_1 та з метою здійснення контролю за діяльністю підпорядкованих бюджетних установ відділу культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради, прийнято рішення щодо проведення службового розслідування стосовно виконання робіт з капітального ремонту приміщень Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького. ОСОБА_1 з наказом ознайомлена 18 жовтня 2018 року, про що свідчить її підпис, крім того є запис про те, що вона не згідна з наказом.
25. Відповідно до акту розслідування від 22 жовтня 2018 року про підтвердження факту проведення капітального ремонту приміщень Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Рувуцького, комісія здійснила фактичну перевірку стану кабінетів № 8, 10, 11, 15 дитячої школи та дійшла висновку, що у вказаних приміщеннях дійсно проведені ремонтні роботи у вересні 2018 року. Запропоновано в. о. директора дитячої школи мистецтв ім. Л. Рувуцького ОСОБА_1 надати письмові пояснення на яких правових підставах були проведені ремонтні роботи терміном до 25 жовтня 2018 року. Вирішено звернутися до ФОП ОСОБА_3 за роз`ясненням щодо проведеного капітального ремонту приміщень кабінетів № 8, 10, 11, 15 та до КП «Бучабудзбудовник» із запитом на проведення технічного огляду приміщень кабінеті Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького і визначення фактичного обсягу виконаних робіт, оскільки виявлено розбіжності у розрахунках. З вказаним актом ознайомлені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
26. У запереченнях до акту перевірки від 22 жовтня 2018 року стосовно проведення ремонтних робіт в приміщенні Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького № 902 від 24 жовтня 2018 року в. о. директора Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького ОСОБА_1 посилалася на те, що нею, як керівником, неодноразово подавались до відділу культури та спорту подання на ремонт приміщень школи. У липні 2018 року, за вказівкою 
в. о. завідувача відділом культури та спорту Бучанської міської ради ОСОБА_2, як розпорядника коштів, у школі розпочався ремонт приміщень. Інформація щодо коштів, які були виділені на ремонт приміщень, не була доведена ні до неї, як до керівника школи, ні до підрядника-виконавця робіт. Вона знаходилась у відпустці з 02 липня 2018 року по 27 серпня 2018 року. З відпустки вона не відкликалася з метою повідомлення про деталі ремонту тощо. Зазначала, що в акті розслідування безпідставно вказано, що у школі у вересні 2018 року проводився капітальний ремонт, але по факту основна робота виконувалась в липні та серпні. Зауважувала, що договори та інші документи були надані підрядником ФОП ОСОБА_3 головному розпоряднику коштів, що підрядником було підтверджено 22 жовтня 2018 року на зустрічі в Бучанській дитячій школі мистецтв ім. Л. Ревуцького при секретарі школи та викладачах.Вказувала на неправомірні дії відповідача, а також на те, що договір з підрядником укладався в. о. завідувача відділом культури та спорту Бучанської міської ради ОСОБА_2 і знаходиться у відділі культури та спорту Бучанської міської ради.
27. 31 жовтня 2018 року в. о. завідувача відділу культури та спорту Бучанської міської ради ОСОБА_2 видано наказ № 151-к про продовження термінів проведення службового розслідування до моменту отримання підтвердження фахівців обсягу робіт у каб. № 8, 10, 11, 15 Бучанської дитячої школи мистецтв 
ім. Л. Ревуцького. Із зазначеним наказом ОСОБА_1 відмовилася ознайомлюватися, про що свідчить акт від 31 жовтня 2018 року.
28. Відповідно до відповіді КП «Бучабудзамовник» від 02 листопада 2018 року № 155, на підставі договору № 194 від 23 серпня 2018 року «Про передачу функцій замовника» КП «Бучабудзамовник» здійснює функції замовника при відділі культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради з будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту установ закладів культури та спорту. Підприємством проведено огляд приміщень Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького каб. № 8, 10, 11, 15 на підставі документів з розрахунками та витратами, наданими ФОП ОСОБА_3 до перевірки та технічного огляду. Проведеним оглядом встановлено, що фактичне виконання робіт здійснено на суму 198 549,17 грн. Документи, надані ФОП ОСОБА_3 у розмірі 284 971,67 грн, не відповідають фактично виконаним роботам. Розбіжність у сумах кошторисів зумовлена невиконаними роботами (монтажними, демонтажними) з встановлення дзеркал та дерев`яних поручнів в хореографічних кабінетах, відсутністю фактично виконаних робіт з розбирання металевих сходових грат при вазі одного метра до 60 кг, а також роботами, які вході перевірки з`ясувалися невиконаними. Дефектні акти щодо виконання робіт відсутні. Демонтовані дзеркала та дерев`яні поручні знаходилися в пошкодженому стані в коридорах приміщення школи. Всі роботи «Капітальний ремонт приміщень» каб. № 8, № 10 та покриттів підлог каб. № 11, 
№ 15 школи проводилися без належним чином оформлених договорів з підрядною організацією та узгодження їх у відповідному порядку.
29. Згідно з актом службового розслідування 05 листопада 2018 року, комісія з проведення перевірки встановила: капітальний ремонт проводився у вересні 2018 року в приміщеннях школи за відсутності пакету документів, необхідних для початку виконання робіт з капітального ремонту; відсутній узгоджений кошторис вартості проведення робіт; відсутнє рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради щодо надання дозволу на проведення капітального ремонту приміщень Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького та дозволу на фінансування відповідних видатків; договір на проведення капітального ремонту з підрядником не укладено; відсутні дефектні акти щодо стану приміщень та обладнання в приміщені, які підтверджують проведення відповідних ремонтних робіт. Комісія з проведення перевірки дійшла наступних висновків: дії 
в. о. директора школи визнати неправомірними; комісія вважала дії в. о. директора школи грубим порушенням трудової та виробничої дисципліни. Актом комісії встановлено факт невиконання ОСОБА_1 обов`язку, який входить до кола її трудових обов`язків та який вона могла б виконати, якби дотримувалася посадових інструкцій та порядку узгодження фінансування для проведення капітального ремонту в школі за рахунок бюджетних асигнувань.
30. З висновками, викладеними в акті службового розслідування 
від 05 листопада 2018 року, ОСОБА_1 не погодилася, про що власноручно вказала у зазначеному акті. Також ОСОБА_1 зазначила, що перевірка носить змовницький характер. Обставини, викладені в акті, є надуманими.
31. Надати інші письмові пояснення ОСОБА_1 відмовилася, про що було складено відповідний акт від 05 листопада 2018 року працівниками відділу культури та спорту Бучанської міської ради.
32. Положенням про відділ культури та спорту Бучанської міської ради, затвердженим рішенням сесії № 824-20-VII Бучанської міської ради від 07 листопада 2016 року, передбачено, що відділ культури та спорту Бучанської міської ради у своїй діяльності підзвітний і підконтрольний міській раді, підпорядкований міськвиконкому, міському голові, секретарю Бучанської міської ради, першому заступнику міського голови і заступнику міського голови з соціально-економічних питань.
33. Згідно з пунктом 1.4 Положення, відділ є юридичною та неприбутковою установою, має самостійний баланс, рахунки в установах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Юридична адреса: 08292, м. Буча, вул. Героїв Майдану, 15.
34. Згідно з пунктом 3.1 Положення, відділ культури та спорту здійснює всю фінансово-господарську діяльність всіх структурних підрозділів відділу культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради.
35. Пунктом 4.1 Положення передбачено, що до структури відділу культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради, серед інших установ, входить Бучанська дитяча школа мистецтв ім. Л. Ревуцького, м. Буча, 
вул. Будьонного, 2.
36. Відповідно до пункту 5.1 Положення відділ очолює завідувач, який призначається на посаду міським головою в порядку, встановленому законодавством.
37. Відповідно до пункту 5.2 Положення завідувач відділом, серед іншого, призначає на посаду і звільняє з посади працівників відділу, керівників структурних підрозділів відділу; затверджує структуру відділу, положення про структурні підрозділи та функціональні обов`язки працівників відділу та керівників структурних підрозділів; виконує згідно із законодавством функції головного розпорядника коштів; видає в рамках своєї компетенції накази, контролює їх виконання; виконує згідно із законодавством функції головного розпорядника коштів.
38. Рішенням ради тридцять дев`ятої сесії сьомого скликання № 1930-39-VІІ 
від 12 квітня 2018 року «Про перейменування відділу культури та спорту і утворення відділу молоді та спорту» перейменовано відділ культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради на відділ культури, національностей та релігій Бучанської міської ради.
39. На підставі вищезазначеного рішення зміни до установчих документів були внесені 14 січня 2019 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
40. Згідно з розпорядженням Бучанського міського голови Федорук А. П. 
від 06 березня 2018 року № 67-к про покладання обов`язків завідувача відділом культури та спорту на ОСОБА_2 на час відсутності завідувача відділом культури та спорту Бучанської міської ради, виконання обов`язків покладено на методиста центру культури і дозвілля відділу та спорту ОСОБА_2 з 12 березня 2018 року.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
41. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
42. Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
43. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
44. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
45. У статті 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
46. Статтею 4 Конвенції МОП № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця передбачено, що трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.
47. Тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві.
48. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
49. Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (стаття 139 КЗпП України). 
50. Згідно із статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.
51. Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у статтях 40, 41 КЗпП України.
52. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.
53. За частиною третьою статті 41 КЗпП України розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43 цього Кодексу.
54. Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення працівника за порушення, яке має ознаки одноразовості. Рішення компетентного органу власника підприємства і наказ про звільнення повинні містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою для звільнення.
55. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
56. Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен враховувати характер проступку, обставини, за якими його вчинено, та істотність наслідків порушення трудових обов`язків. Суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який належить до його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення. Грубість порушення трудових обов`язків характеризується характером дій чи бездіяльності працівника, істотністю наслідків порушення та формою вини. Право оцінки порушення як грубого покладається на суд, який розглядає конкретний трудовий спір.
57. Такі висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду 
від 04 вересня 2024 року в справі № 753/1969/23 (провадження № 61-3448св24), від 13 грудня 2023 року в справі № 296/4222/21 (провадження № 61-4399св22), від 02 лютого2023 року в справі № 505/1452/19 (провадження № 61-7382св22), від 22 серпня 2019 року в справі № 309/3460/16-ц (провадження № 61-32014св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 666/557/16-ц (провадження № 61-14113св18) та ін.
58. Обов`язковою умовою визнання діянь працівника як порушення трудових обов`язків є протиправність цих діянь, наявність вини, незалежно від її форми та причинного зв`язку між порушенням і його наслідками. Порушення трудових обов`язків з прямим умислом може бути визнано таким, що підпадає під пункт 1 частини першої статті 41 КЗпП України, навіть за відсутності шкідливих наслідків. Під порушенням трудових обов`язків розуміється невиконання чи неналежне їх виконання. До трудових обов`язків віднесені обов`язки працівника, визначені трудовим договором (контрактом), посадовою інструкцією, іншими локальним нормативним актом та законодавством про працю (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2023 року в справі № 326/789/21 (провадження № 61-4995св23))
59. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватися з дотриманням порядку і строків, викладених у статтях 148, 149 КЗпП України.
60. Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Також встановлено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
61. Положення статті 149 КЗпП України зобов`язують прийняти рішення про звільнення керівника за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, витребувати у нього письмові пояснення. Не можна звільнити за порушення, яке вже потягнуло застосовування інших видів дисциплінарних стягнень.
62. Отже, рішення про звільнення працівника на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України може бути прийняте роботодавцем за наявності сукупності таких умов: 1) суб`єктом дисциплінарної відповідальності може бути певна категорія працівників; 2) для застосування цієї норми закону потрібно встановити факт порушення працівником своїх трудових обов`язків; 3) порушення повинно бути одноразовим та грубим; 4) рішення про звільнення працівника може прийняти лише уповноважена на те особа (постанови Верховного Суду 
від 04 вересня 2024 року в справі № 753/1969/23 (провадження № 61-3448св24), від 17 листопада 2023 року в справі № 326/789/21 (провадження № 61-4995св23), від 26 квітня 2023 року в справі № 174/171/21 (провадження № 61-5359св22)).
63. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що з урахуванням вимог трудового законодавства в справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю (від 25 червня 2024 року в справі № 500/4416/19 (провадження № 61-17112св23), від 08 травня 2024 року в справі № 401/1203/22 (провадження № 61-15594св23), від 23 січня 2018 року в справі № 273/212/16-ц (провадження № 61-787св17) та ін.).
64. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
65. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
66. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
67. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
68. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованих висновків про те, що роботодавець довів, що звільнення позивачки на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України було проведено з дотриманням вимог трудового законодавства. 
69. Судами встановлено, що до моменту звільнення позивачка виконувала обов`язки директора Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького. 
70. Посадовою інструкцією директора Бучанської дитячої школи мистецтв 
ім. Л. Ревуцького, затвердженої в. о. завідувача відділу культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради 30 червня 2017 року, передбачено, що директор школи підпорядковується безпосередньо завідувачу відділу культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради. 
71. До повноважень директора Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького входить: здійснення нагляду за матеріально-технічною базою дитячої школи мистецтв, та у разі потреби придбання чи проведення будь-яких робіт в школі він готує подання та відповідний пакет документів (комерційна пропозиція) до відділу культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради. У подальшому всі роботи та придбання, які потребують фінансових затрат проводить головний розпорядник коштів - відділ культури та спорту Бучанської міської ради (пункт 3. 9); інформування та погодження з керівником відділу культури про всі події, які відбуваються або плануються проводитись в дитячій школі мистецтв, серед іншого, проведення ремонтних робіт, робіт з поліпшення умов закладу та оновлення матеріально-технічної бази закладу, оскільки головний розпорядник коштів - відділ культури несе повну відповідальність за розподіл коштів дитячої школи мистецтв, який забезпечує раціональне, економне використання коштів і проводить всі дії відповідно до чинного законодавства (пункт 3.22); обов`язкове погодження з головним розпорядником коштів (відділом культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради) за обґрунтованим поданням директора всіх видів діяльності, які стосуються фінансових асигнувань (пункт 3.24); проведення подальшої діяльності у разі позитивного прийняття рішення щодо проведення потреб закладу, які несуть за собою фінансові затрати (пункт 3.25); забезпечення обліку, збереження та раціональне використання наявної навчально-матеріальної бази, облік і збереження документації, організовує діловодство (пункт 3.27); забезпечення в межах своєї компетенції раціональне та економне використання бюджетних коштів, в тому числі шляхом контролю за використанням енергоносіїв, складанням обґрунтованих в поданні на завідувача відділу культури, щодо, серед іншого, здійснення придбання товарів, отримання робіт та послуг тільки у відповідності та в межах укладених договорів відділом культури (пункт 3.33).
72. Пунктом 5.2 посадової інструкції за невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків, встановлених цією інструкцією, інших локальних нормативних документів, законних наказів відділу культури та спорту, в тому числі за невикористання наданих прав, директор несе відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством. За грубе порушення трудових обов`язків в якості дисциплінарного покарання може бути використане звільнення.
73. Аналізуючи зміст вказаної посадової інстанції, суди попередніх інстанцій мотивовано виходили з того, що позивачка несла персональну відповідальність за збереження майна школи та дотримання порядку доступу до приміщень, а також організації й проведення ремонтних робіт у приміщеннях школи. Однак у порушення вимог посадової інструкції, без погодження з відділом культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської, ОСОБА_1 у вересні 2018 року допустила до виконання ремонтних робіт у приміщеннях школи до кабінетів № 8, 10, 11, 15 підрядника - ФОП ОСОБА_3 . 
74. Актомслужбового розслідування від 22 жовтня 2018 року про підтвердження факту проведення капітального ремонту приміщень Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького та акту службового розслідування від 05 листопада 2018 року встановлено, що у вересні 2018 року позивачка самовільно, за відсутності укладених договорів та погодженої кошторисної документації, допустила до приміщень школи бригаду будівельників ФОП ОСОБА_3 для проведення ремонтних робіт. Внаслідок таких дій позивачки було демонтовано обладнання (хореографічні станки, дзеркала), частина якого була пошкоджена, що зафіксовано актами обстеження. Будівельні роботи було виконано неналежної якості, а також такі, які не були передбачені планом фінансування, що створило загрозу понесення безпідставних витрат бюджетних коштів.
75. КП «Бучабудзамовник» (яке відповідно до договору № 194 від 23 серпня 2018 року здійснює функції замовника при відділі культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської ради із будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту установ закладів культури та спорту) проведено огляд приміщень Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Л. Ревуцького кабінетів № 8, 10, 11, 15 на підставі документів з розрахунками та витратами, наданих 
ФОП ОСОБА_3 , і встановлено, що фактичне виконання робіт здійснено на суму 198 549,17 грн. Документи, надані до сплати ФОП ОСОБА_3 у розмірі 284 971,67 грн, не відповідають фактично виконаним роботам. Встановлено, що демонтовані дзеркала та дерев`яні поручні знаходилися в пошкодженому стані у коридорах приміщення школи. Всі роботи проводилися без належним чином оформлених договорів з підрядною організацією та узгодження їх у відповідному порядку.
76. З урахуванням встановлених обставин у цій справі, суди попередніх інстанцій дійшли загалом обґрунтованого висновку про те, що дії позивачки, які виразилися у недотриманні встановленого порядку управління закладом, допуску до виконання будівельних робіт без погодження з відділом культури та спорту виконавчого комітету Бучанської міської та за відсутності укладеного договору підряду, враховуючи характер проступку, обставини вчинення такого проступку та його наслідки, підлягають кваліфікації як одноразове грубе порушення трудових обов`язків, що потягло за собою звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України. 
77. Під час вирішення спору відповідач надав належні докази на підтвердження вчинення позивачкою одноразового грубого порушення трудових обов`язків, які були об`єктивно оцінені судами попередніх інстанцій з урахуванням доводів сторін спору.
78. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц). 
79. Доводи касаційної скарги щодо порушення відповідачем строків застосування дисциплінарного стягнення, передбачених статтею 148 КЗпП України, не знайшли свого підтвердження оскільки остаточний висновок щодо виявлення проступку був сформований лише в акті службового розслідування від 05 листопада 2018 року, а позивачку було притягнуто до відповідальності 06 грудня 2018 року. Враховуючи, що позивачка у період з 05 листопада по 06 грудня 2018 року перебула на лікарняному три дні (07-09 листопада), слід погодитися із судами попередніх інстанцій, що роботодавцем не було порушено строки застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, фактичний строк для накладення стягнення склав 28 днів, що відповідає приписам статті 148 КЗпП України.
80. Доводи касаційної скарги є подібними доводам апеляційної скарги, яким надано належну оцінку апеляційним судом. Ці доводи на правильність висновків судів попередніх інстанцій не впливають та значною мірою зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
81. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків суду першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
82. Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.
83. Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, ураховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі 
№ 201/16373/16-ц, від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21)).
84. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
85. З урахуванням доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень судів попередніх інстанцій. 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ковальов Віктор Михайлович,  залишити без задоволення.
2. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 липня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович