УХВАЛА
16 березня 2026 року
м. Київ
справа № 497/543/24
провадження № 51-933ск26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 22 вересня 2025 року та вирок Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Болградського районного суду Одеської області від 22 вересня 2025 року ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 4 ст. 153 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей або займатися діяльністю, пов`язаною із роботою з дітьми.
Вироком Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано. Призначено покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 153 КК у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей або займатися діяльністю, пов`язаною із роботою з дітьми на строк 2 роки.
Змінено вирок місцевого суду та виключено з його мотивувальної частини посилання, як на доказ винуватості ОСОБА_5 : протокол № 1101 про результати проведення НСРД-зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (контроль за телефонними розмовами) від 16 березня 2023 року та додатковий протокол до протоколу №1101 від 20 квітня 2023 року.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із судовими рішеннями, захисник подав на них касаційну скаргу.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. 1, п. 4 ч. 2, ч. 4 названої статті.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Однак захисник неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник висловлює незгоду з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, ніж дали суди першої та апеляційної інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК не може бути предметом касаційного розгляду.
Захиснику, який подав касаційну скаргу, потрібно врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Попри наведену норму захисник у касаційній скарзі наводить мотиви скасування судових рішень, які не ґрунтуються на нормах законодавства, та зазначає про невідповідність висновків судів попередніх інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом касаційного перегляду.
У касаційній скарзі захисник формально зазначає про допущення апеляційним судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та не обґрунтовує їх.
Також сторона захисту наводить аргументи про суворість призначеного покарання, хоча стверджує про відсутність події кримінального правопорушення.
Крім того, всупереч ч. 4 ст. 427 КПК захисник не долучив до касаційної скарги оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог КПК (ст. 50 КПК). Зокрема до касаційної скарги приєднано ордер на надання безоплатної правничої допомоги у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 22 вересня 2025 року та вирок Одеського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати захиснику.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1   ОСОБА_2  ОСОБА_6