ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/2929/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я., 
секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,
представники учасників справи:
прокуратури - Одуденко А. В.,
позивача - Соловей О. В.,
відповідачів - Алексєєв І. С., Крамаренко Є. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 (судді: Коробенко Г. П., Сибіга О. М., Кравчук Г. А.) у справі
за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України 
до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Спорт-Тур", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест", 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Терра Інвест", 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Динамо" Київ", 4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Славутич-Дельфін", 5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестпроект", 6) Товариство з обмеженою відповідальністю "Стокс-Бізнес" 
про витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1.1. Прокурор Київської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Київської обласної державної адміністрації (далі - Київська облдержадміністрація), Обухівської районної державної адміністрації Київської області (далі - Обухівська райдержадміністрація), Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Спорт-Тур" (далі - ТОВ "ІК "Спорт-Тур"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" (далі - ТОВ "КУА "Мтір Ессет Менеджмент") про:
- визнання недійсними розпоряджень Київської облдержадміністрації від 05.12.2003 № 776 "Про надання в оренду земельної ділянки", від 26.02.2004 № 88 "Про надання в оренду земельних ділянок", від 17.09.2004 № 646 "Про надання в оренду земельної ділянки" (далі - спірні розпорядження Київської облдержадміністрації/розпорядження Київської облдержадміністрації від 05.12.2003 № 776, від 26.02.2004 № 88, від 17.09.2004 № 646);
- визнання недійсними розпоряджень Обухівської райдержадміністрації від 01.11.2004 № 697 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін" під розміщення об`єктів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей", від 01.11.2004 № 696 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ТОВ "Сток-Бізнес" під розміщення об`єктів для організації відпочинку та проведення спортивних заходів", від 01.11.2004 № 698 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ТОВ "Інвестпроект" під розміщення об`єктів для організації відпочинку та проведення спортивних заходів", від 01.11.2004 № 695 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ЗАТ "Футбольний клуб "Динамо" Київ" під розміщення об`єктів для проведення спортивних заходів і організації відпочинку спортсменів" (далі - спірні розпорядження Обухівської райдержадміністрації/розпорядження Обухівської райдержадміністрації від 01.11.2004 № 697, від 01.11.2004 № 696, від 01.11.2004 № 695, від 01.11.2004 № 698);
- витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ТОВ "ІК "Спорт-Тур" земельної ділянки площею 24,394 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0080 та з незаконного володіння ТОВ "КУА "Мтір Ессет Менеджмент" земельної ділянки площею 10,222 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0079, які розташовані в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району.
1.2. Позовні вимоги з посиланням, зокрема на положення статей 16, 20, 21, 321, 328, 387, 388, 393 Цивільного кодексу України, статей 21, 122, 149, 152, 153, 155 Земельного кодексу України, статей 9, 42 Лісового кодексу України, положення Закону України "Про місцеві державні адміністрації" обґрунтовані тим, що Київська облдержадміністрація незаконно вилучила та змінила цільове призначення земель, які належали до лісового фонду у виді єдиного масиву, що свідчить про перевищення Київською облдержадміністрацією своїх повноважень.
Після набуття у власність за оспорюваними розпорядженнями Обухівської райдержадміністрації земельні ділянки були відчужені 27.05.2005 та 06.06.2005 на користь ТОВ "ІК "Спорт-Тур", що свідчить про те, що прийняття оскаржуваних розпоряджень здійснювалося з метою передачі у власність одного приватного суб`єкта земель лісового фонду площею понад 30 га за допомогою пов`язаних з цією особою третіх осіб.
Прокурор зазначав, що незаконне вибуття лісових земель з державної власності у приватну власність становить суспільний інтерес, а також вказував на невжиття уповноваженими органами дій з відновлення порушених прав держави, вказуючи на наявність підстав для визнання поважними причини пропуску позовної давності.
1.3. Київська облдержадміністрація, ТОВ "КУА "Мтір Ессет Менеджмент" та ТОВ "ІК "Спорт-Тур" у відзивах на позовну заяву, заперечуючи проти її задоволення, вказували на безпідставність доводів прокурора, а також просили суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.
1.4. Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2020 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест" (далі - ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Терра Інвест" (далі - ТОВ "Інвестиційна компанія "Терра Інвест"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Динамо" Київ" (далі - ТОВ "ФК "Динамо" Київ"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Славутич-Дельфін" (далі - ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестпроект" (далі - ТОВ "Інвестпроект"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Стокс-Бізнес" (далі - ТОВ "Стокс-Бізнес").
1.5. ТОВ "ФК "Динамо" Київ", заперечуючи проти задоволення позовних вимог, просило, зокрема, застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.
1.6. Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.02.2020 матеріали справи № 911/2929/19 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва. 
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021, у задоволенні позову відмовлено.
2.2. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.03.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
2.3. Під час нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 позов задоволено повністю, витребувано на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ТОВ "Інвестиційна компанія "Спорт-Тур" земельну ділянку площею 24,394 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0080 та ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" земельну ділянку площею 10,222 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0079.
2.4. Суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що розпорядженнями Київської облдержадміністрації фактично змінено цільове призначення земельних ділянок із земель лісового фонду на землі рекреаційного призначення на підставі висновків землевпорядної організації та листів КДЛО "Київліс", якими погоджено зміну цільового призначення земельних ділянок.
Разом з цим, переведення лісових земель до нелісових для використання у цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, використанням лісових ресурсів і користуванням земельними ділянками лісового фонду для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт, провадиться за рішенням органів, які надають ці землі у користування відповідно до земельного законодавства. Переведення лісових земель до інших категорій провадиться за згодою відповідних державних органів лісового господарства Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя (стаття 42 Лісового кодексу України).
Суд установив, що станом на момент прийняття Київською облдержадміністрацією розпоряджень від 05.12.2003 № 776, від 26.02.2004 № 88 та від 17.09.2004 № 646 органу лісового господарства, який погоджував зміну цільового призначення земель, зокрема земель лісового фонду, не існувало.
Згідно з чинним на той час законодавством вилучення від постійних користувачів лісових ділянок державної власності площею понад 10 гектарів для не лісогосподарських потреб, зміна їх цільового призначення з метою використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, та передача таких земельних ділянок у власність або постійне користування (оренду) належить до повноважень Кабінету Міністрів України, а не обласних або районних державний адміністрацій.
Суд першої інстанції установив, що спірні земельні ділянки на час виникнення спірних правовідносин були вилучені декількома масивами приблизно по 10 га та передані у приватну власність зі зміною цільового призначення без відповідного рішення Кабінету Міністрів України, що є порушенням вимог частини 2 статті 19 Конституції України, статей 20, 57, 122, 149 Земельного кодексу України, статей 9, 42 Лісового кодексу України.
Київська облдержадміністрація та Обухівська райдержадміністрація розпорядилися землями лісового фонду, що є землями державної власності з перевищенням передбачених законом повноважень.
З посиланням на положення статей 387, 388 Цивільного кодексу України суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позивних вимог про витребування земельних ділянок, вказавши на те, що оскільки матеріалами справи встановлено відсутність погодження Кабінету Міністрів України на вилучення, передання в оренду та подальшого продажу земель лісового фонду, то спірні земельні ділянки вибули з державної власності поза волею держави.
2.5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 скасовано в частині витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" земельної ділянки площею 10,222 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0079. 
В решті рішення залишено без змін. 
Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі викладено у такій редакції: "1. Позов Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України - задовольнити частково. 2. Витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Спорт-Тур" (01032, м. Київ, б-р. Т. Шевченка, 27-Б; код ЄДРПОУ: 33447980) земельну ділянку площею 24,394 га з кадастровим номером 3223151000:06:015:0080. 3. В решті позову відмовити".
2.6. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, придбаної на підставі відплатного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2016, укладеного з ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яковенко В. І., оскільки сторони зазначеного правочину не знали, і виходячи з обставин справи, які існували на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, не могли знати, що придбана земельна ділянка вибула з власності держави та відсутності у продавця прав на його відчуження, тому висновок місцевого суду про недобросовісність ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" не відповідає фактичним обставинам справи.
У випадку витребування на користь держави із приватної власності ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" земельної ділянки право товариства, який придбав спірне майно у встановленому законом порядку, зазнає втручання, яке прирівнюється до "позбавлення" власності в розумінні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу.
Рішення суду першої інстанції в частині витребування земельної ділянки з володіння ТОВ "Інвестиційна компанія "Спорт-Тур" до суду апеляційної інстанції не оскаржувалося та не переглядалося в апеляційному порядку.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025, прокурор у касаційній скарзі просить її скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 залишити в силі, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (статей 1, 2, 11, 13, 76-80, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України), що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а саме статей 330, 387, 388 Цивільного кодексу України та неврахування правових висновків Великої Палати Верховного Суду і Верховного Суду, висловлених, зокрема, у постановах:
- від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 відповідно до яких за вимогами статей 330, 388 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку, яку було передано за договором купівлі-продажу та відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна;
- від 23.01.2019 у справі № 916/2130/15, від 06.03.2019 у справі № 911/3158/17 відповідно до яких витребування майна від добросовісного набувача залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувана за першим правочином;
- від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 відповідно до якої відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки рішення повноважного органу державної означає, що держава як власник волю на відчуження цієї ділянки не виявляла;
- від 06.09.2023 у справі № 910/21329/17 відповідно до якої добросовісність набувача передбачає не лише звіряння відомостей про права на нерухоме майно з інформацією, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також розумну обачність набувача. Така розумна обачність включає перевірку, виявлення та докладання інших зусиль для визначення наявності прав інших осіб стосовно нерухомого майна;
- від 02.11.2021 року у справі № 925/1351/19 відповідно до якої можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна;
- від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 відповідно до яких вирішуючи питання про витребування земельної ділянки суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності, насамперед, володільця цього майна. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків. Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема, добросовісно;
- від 27.02.2024 у справі № 754/3142/21 відповідно до якої набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника;
- від 20.11.2018 у справі № 907/50/16 відповідно до якої якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна;
- від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 відповідно до якої пропозиція нерозумних умов договору, тобто таких, які завідомо є неприйнятними через існування законодавчих заборон і обмежень, а також прийняття іншою стороною таких умов може підтверджувати недобросовісність поведінки обох сторін договору;
- від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 відповідно до якої не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону;
- від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 відповідно до якої заволодіння приватними особами земельними ділянками лісогосподарського призначення всупереч чинному законодавству, без належного дозволу уповноваженого на те органу може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля. Вирішуючи питання про витребування земельної ділянки, суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності, насамперед, володільця майна.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
Наявність перешкод в отриманні земельної ділянки лісогосподарського призначення у власність має унеможливлювати реалізацію відповідного інтересу. Крім того, пропозиція нерозумних умов, тобто таких, які завідомо є неприйнятними через існування законодавчих заборон і обмежень, а також прийняття іншою стороною таких умов може підтверджувати недобросовісність поведінки обох сторін.
Як наслідок відповідачі в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для лісу (стаття 1 Лісового кодексу України) природних ознак (наявності лісової (деревної) рослинності) спірних земельних ділянок знали або, проявивши розумну обачність, могли знати про те, що ліс і ділянки вибули з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить їх добросовісність під час набуття спірних ділянок у власність під обґрунтований сумнів.
- від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, (у спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (статі 13, 41, 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статі 18, 19, 91 Земельного кодексу України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України).
Прокурор вказує, що в ході повторного розгляду справи в суді першої інстанції за наслідками ґрунтовного вивчення наявних у справі матеріалів встановлено усі обставини, хронологію та алгоритм таких дій, які безумовно вказують на пов`язаність третіх осіб та відповідачів, їх засновників, керівників та наявності у них єдиної мети - заволодіння землями лісогосподарського призначення загальною площею близько 35 га.
Також прокурор зазначає, що відповідно до матеріалів справи спірні земельні ділянки, які набуто у приватну власність за розпорядженнями Обухівської райдержадміністрації Київської області від 01.11.2004 за № № 695, 696, 697, 698 становлять єдиний лісовий масив, який розташований у суміжних кварталах 49, 50, 51 Обухівського лісництва ДП "Київське лісове господарство". Вказане підтверджується як графічними матеріалами, наданими ВО "Укрдержліспроект" з листом від 14.11.2019 № 671, так і тією обставиною, що сформовані та відчужені в подальшому у приватну власність земельні ділянки у 2005 році були сформовані в одну земельну ділянку площею 34,6160 га та перебували у власності однієї особи - ТОВ "ІК "Спорт-Тур".
Висновки суду апеляційної інстанції про те, що факт заліснення спірної ділянки не може слугувати належним доказом недобросовісності її набувача у 2016 році, оскільки земельні ділянки рекреаційного призначення можуть бути вкриті рослинністю, зеленими насадженнями, зеленими зонами, на думку прокурора є помилковими та таким, що не відповідають положенням чинного законодавства.
Суд апеляційної інстанції дійшов також помилкового висновку про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б у своїй сукупності дали змогу дійти висновку про вибуття спірної ділянки із власності держави поза волею власника, який спростовується матеріалами справи та встановленими судом першої інстанції обставинами.
3.2. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" просить відмовити в її задоволенні, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін з підстав, наведених у відзиві.
4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
4.1. Ухвалою Верховного Суду від 05.06.2025 відкрито касаційне провадження, яке було зупинено згідно з ухвалою від 15.07.2025 та поновлено ухвалою від 10.12.2025.
З метою повного, всебічного, об`єктивного розгляду справи Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи у розумний строк, тобто такий, що є необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.
Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.
4.2. Суди попередніх інстанцій установили такі обставини:
- 05.12.2003 Київська облдержадміністрація прийняла розпорядження № 776 "Про надання в оренду земельної ділянки", згідно з яким затверджено розроблений Державним підприємством "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (далі - ДП "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою") проект відведення земельної ділянки загальною площею 9,98 га (ліси 1-ї групи) за рахунок земель Державного лісогосподарського об`єднання "Київліс" (землі лісового фонду) на території Української міської ради Обухівського району; надано Закритому акціонерному товариству "Футбольний клуб "Динамо" Київ" (після перетворення - ТОВ "ФК "Динамо "Київ") в оренду на 50 років земельну ділянку, зазначену в пункті 1 цього розпорядження для проведення спортивних заходів і організації відпочинку спортсменів та інших співробітників клубу. Доручено Обухівській райдержадміністрації укласти та підписати від імені обласної державної адміністрації договір оренди вказаної земельної ділянки за умови відшкодування втрат лісогосподарського виробництва у встановленому порядку, передбачивши обмеження щодо її використання, визначенні чинним законодавством та матеріалами погодження проекту відведення; 
- 06.02.2004 Київська облдержадміністрація прийняла розпорядження № 88 "Про надання в оренду земельних ділянок", згідно з яким затверджено розроблений ДП "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" два проекти відведення земельних ділянок загальною площею пор 9,9 га кожна (ліси 1-ї групи) за рахунок земель Київського державного лісогосподарського об`єднання "Київліс" (землі лісового фонду) на території Української міської ради Обухівського району, надано ТОВ "Інвестпроект" та ТОВ "Стокс-Бізнес" в оренду на 50 років кожному по 9,9 га земель під організацію відпочинку та проведення спортивних заходів. Доручено голові Обухівської райдержадміністрації укласти та підписати від імені обласної державної адміністрації договори оренди за умови попереднього відшкодування товариствами втрат лісогосподарського виробництва у встановленому порядку, передбачивши обмеження щодо її використання, визначенні чинним законодавством та матеріалами погодження проекту відведення;
- 17.09.2004 Київська облдержадміністрація прийняла розпорядження № 646 "Про надання в оренду земельної ділянки", згідно з яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Славутич-Дельфін" для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей в межах Української міської ради Обухівського району, розроблений ДП "Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". Вилучено з постійного користування Обухівського лісництва Державного лісогосподарського об`єднання "Київліс" та надано в оренду на 49 років ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін" земельну ділянку площею 9,98 га на території Української міської ради Обухівського району для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей. Віднесено вказану земельну ділянку до земель рекреаційного призначення. Доручено Обухівській райдержадміністрації укласти та підписати від імені обласної державної адміністрації договір оренди вказаної земельної ділянки за умови попереднього відшкодування втрат лісогосподарського виробництва у встановленому порядку, передбачивши обмеження щодо її використання, визначенні чинним законодавством та матеріалами погодження проекту відведення;
- 01.11.2004 Обухівська райдержадміністрація прийняла розпорядження № 695 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ЗАТ "Футбольний клуб "Динамо" Київ" під розміщення об`єктів для проведення спортивних заходів і організації відпочинку спортсменів", згідно з яким продано у власність ЗАТ "Футбольний клуб "Динамо" Київ" земельну ділянку площею 61221,00 м2 на території Української міської ради Обухівського району Київської області під розміщення об`єктів для проведення спортивних заходів і організації відпочинку спортсменів. Надано дозвіл на розроблення технічної документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю ЗАТ "ФК "Динамо "Київ";
- 01.11.2004 Обухівською райдержадміністрацією прийнято розпорядження № 969 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ТОВ "Стокс-Бізнес" під розміщення об`єктів для організації відпочинку та проведення спортивних заходів", згідно з яким продано у власність ТОВ "Стокс-Бізнес" земельну ділянку площею 99000 м2 на території Української міської ради Обухівського району Київської області під розміщення об`єктів для організації відпочинку та проведення спортивних заходів. Надано дозвіл на розроблення технічної документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю ТОВ "Стокс-Бізнес";
- 01.11.2004 Обухівською райдержадміністрацією прийнято розпорядження № 697 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін" під розміщення об`єктів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей", згідно з яким продано у власність ТОВ " НВФ "Славутич-Дельфін" земельну ділянку площею 86939 м2 на території Української міської ради Обухівського району Київської області під розміщення об`єктів для культурно-оздоровчих цілей. Надано дозвіл на розроблення технічної документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін";
- 01.11.2004 Обухівською райдержадміністрацією прийнято розпорядження № 698 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення ТОВ "Інвестпроект" під розміщення об`єктів для організації відпочинку та проведення спортивних заходів", згідно з яким продано у власність ТОВ "Інвестпроект" земельну ділянку площею 99 000 м2 на території Української міської ради Обухівського району Київської області під розміщення об`єктів для організації відпочинку та проведення спортивних заходів. Надано дозвіл на розроблення технічної документації зі складання державного акту на право приватної власності на землю ТОВ "Інвестпроект";
- 02.11.2004 на виконання зазначених вище розпоряджень Обухівської райдержадміністрації від 01.11.2004 №№ 695, 696, 697, 698, продано у власність ЗАТ "ФК "Динамо "Київ" (земельна ділянка площею 6,1221 га), ТОВ "Стокс-Бізнес" (земельна ділянка площею 9, 9 га), ТОВ "Інвестпроект" (земельна ділянка площею 9, 9 га) та ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін" (земельна ділянка площею 8,6939 га) земельні ділянки на території Української міської ради Обухівського району Київської області під розміщення об`єктів для організації відпочинку та проведення спортивних заходів, про що укладено відповідні договори купівлі-продажу;
- 17.11.2004 ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін" відчужило на користь ЗАТ "ФК "Динамо "Київ" належну товариству земельну ділянку площею 8, 6939 га (кадастровий номер: 3223151000:06:015:0035), про що укладено відповідний договір купівлі-продажу.
- 27.05.2005 ТОВ "ІК "Спорт-Тур" на підставі договорів купівлі-продажу набуло у приватну власність земельні ділянки загальною площею 34, 6160 га за рахунок раніше набутих у власність. ЗАТ "ФК "Динамо "Київ" земельних ділянок за кадастровим номером: 3223151000:06:015:0032, 3223151000:06:015:0035 загальною площею 14, 8160 га; ТОВ "Стокс-Бізнес" земельної ділянки за кадастровим номером: 3223151000:06:015:0034 загальною площею 9,9 га; ТОВ "Інвестпроект" земельної ділянки за кадастровим номером: 3223151000:06:015:0033 загальною площею 9,9 га. За рахунок об`єднання зазначених земельних ділянок було утворено земельну ділянку кадастровий номер 3223151000:06:015:0045 загальною площею 34, 6160 га, про що видано державний акт серії ЯА № 677578 від 12.08.2005;
- 29.11.2004 Обухівським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін" на нерухоме майно, а саме: спортивну базу за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького) на підставі свідоцтва про право власності від 27.10.2004, видане Обухівською райдержадміністрацією; 
- 30.11.2004 між ТОВ ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін" та ЗАТ "ФК "Динамо" Київ" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за змістом якого ТОВ "НВФ "Славутич-Дельфін" передало у власність ЗАТ "ФК "Динамо" Київ" нерухоме майно - спортивну базу загальною площею 67,3 м2, яке належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Обухівською райдержадміністрацією 27.10.2004, а ЗАТ "ФК "Динамо" Київ "прийняло об`єкт продажу у власність;
- 01.12.2004 Обухівським бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2004 зареєстровано право власності ЗАТ "ФК "Динамо" Київ" на нерухоме майно; 
- 01.03.2005 Обухівським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності ЗАТ "ФК "Динамо" Київ" на нерухоме майно: комплекс за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького). Підставою виникнення права власності вказано свідоцтво про право власності від 06.10.2004 наданого Обухівською райдержадміністрацією;
- 25.05.2005 Обухівським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності ТОВ "Стокс-Бізнес" на нежитлові будівлі за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького) на підставі свідоцтва про право власності від 06.10.2004 виданого Обухівською райдержадміністрацією;
- 25.05.2005 Обухівським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності ТОВ "Інвестпроект" на нежитлові будівлі за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького) на підставі свідоцтва про право власності від 06.10.2004 виданого Обухівською райдержадміністрацією;
- 27.05.2005 між ТОВ "Стокс-Бізнес" та ТОВ "ІК "Спорт-Тур" був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за реєстраційним № 1367, за змістом якого ТОВ "Стокс-Бізнес" зобов`язалося передати у власність ТОВ "ІК "Спорт-Тур" об`єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі), які розташовані за адресою: України, Київська область, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького), без номера, а саме: альтанка загальною площею 10,0 м2; фундаменти під вишку загальною площею 12,3 м2; 
-- 29.06.2005 Обухівським бюро технічної інвентаризації на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2005 зареєстровано право власності ТОВ "ІК "Спорт-Тур" на нерухоме майно: нежитлові будівлі за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького); 
- 27.05.2005 між ТОВ "Інвестпроект" та ТОВ "ІК "Спорт-Тур" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за реєстраційним № 1359, за умовами якого ТОВ "Інвестпроект" зобов`язалося передати у власність ТОВ "ІК "Спорт-Тур" об`єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі), які розташовані за адресою: України, Київська обл., м. Українка, вул. Ігнатівська (раніше - вул. Горького), без номера, а саме: КПП загальною площею 67,3 м2, елінг загальною площею 138,6 м2, дизельна загальною площею 30,0 м2;
- 29.06.2005 Обухівським бюро технічної інвентаризації на підставі цього договору зареєстровано право власності ТОВ "Інвестиційна компанія "Спорт-Тур" на нерухоме майно: нежитлові будівлі за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького); 
- 06.06.2005 між ЗАТ "ФК "Динамо" Київ" та ТОВ "ІК "Спорт-Тур" укладено договір купівлі-продажу за реєстраційним № 2149, за умовами якого ЗАТ " ФК "Динамо" Київ" зобов`язалося передати у власність ТОВ "ІК «Спорт-Тур" будівлю спортивної бази, площею 67,3 м2 розташованої в м. Українка, вул. Ігнатівська, буд. б/н, Обухівського району, Київської області, ТОВ "ІК "Спорт-Тур" зобов`язалося прийняти вказану нерухомість і сплатити за неї обумовлену суму; 
-- 22.09.2005 Обухівським бюро технічної інвентаризації на підставі цього договору зареєстровано право власності ТОВ "ІК "Спорт-Тур" на нерухоме майно: спортивну базу за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького); 
- 06.06.2005 між ЗАТ "ФК "Динамо" Київ" та ТОВ "ІК "Спорт-Тур" укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ЗАТ "ФК "Динамо" Київ" зобов`язалося передати у власність ТОВ "ІК "Спорт-Тур" комплекс спортивної бази, що розташована в місті Українка, вул. Ігнатівська, буд. б/н, Обухівського району, Київської області;
- 29.06.2005 Обухівським бюро технічної інвентаризації на підставі цього договору зареєстровано право власності ТОВ "ІК "Спорт-Тур" на комплекс за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького). 
17.07.2013 ТОВ "ІК "Спорт-Тур" відчужило за договором купівлі-продажу на користь ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест" земельну ділянку площею 10,2220 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0079.
4.3. ТОВ "ІК "Спорт-Тур" на підставі договорів купівлі-продажу набуло у власність нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького).
У подальшому, 30.06.2011 між ТОВ "ІК "Спорт-Тур" та ТОВ "ІК "Терра-Інвест" було укладено чотири договори купівлі-продажу, за змістом яких ТОВ "ІК "Спорт-Тур" продало, а ТОВ "ІК "Терра-Інвест" придбало нерухоме майно, розташоване за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького), а 13.07.2011 Обухівським бюро технічної інвентаризації було здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ "ІК "Терра-Інвест" на зазначене майно.
17.07.2013 між ТОВ "ІК "Терра-Інвест" та ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест" було укладено договір купівлі-продажу 1/50 часток комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Ігнатівська (вул. Горького).
24.07.2013 між ТОВ "ІК "Терра-Інвест" та ТОВ "ІК "Спорт-Тур" укладено договори купівлі-продажу 49/50 часток комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Ігнатівська (Горького), а також іншого нерухомого майна за вказаною адресою.
27.12.2015 між ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест" та ТОВ "КУА "Мтір Ессет Менеджмент" укладено договір купівлі-продажу 1/50 часток комплексу спортивної бази, розташованої за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, вулиця Ігнатівська (Горького).
4.4. 28.12.2016 ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест" за договором купівлі-продажу відчужило на користь ТОВ "КУА "Мтір Ессет Менеджмент" земельну ділянку площею 10,2220 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0079.
4.5. Зазначені вище обставини свідчать, що в результаті передачі земельних ділянок в оренду, поділу та об`єднання, а потім продажу у приватну власність, ТОВ "ІК "Спорт-Тур" стало власником земельної ділянки площею 24,3940 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0080, а ТОВ "КУА "Мтір Ессет Менеджмент" стало власником земельної ділянки площею 10,2220 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0079.
4.6. Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про визнання недійсними розпоряджень Київської облдержадміністрації від 05.12.2003 № 776, від 26.02.2004 № 88, від 17.09.2004 № 646 про надання в оренду земельних ділянок, визнання недійсними розпоряджень Обухівської райдержадміністрації від 01.11.2004 № № 695, 696, 697, 698 про продаж земельних ділянок та витребування на користь держави з незаконного володіння ТОВ "ІК "Спорт-Тур" земельної ділянки площею 24,394 га, кадастровий номер 3223151000:06:015:0080 та з незаконного володіння ТОВ "КУА "Мтір Ессет Менеджмент" земельної ділянки площею 10,222 га, кадастровий номер 3223151000:06:015:0079, які розташовані в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району, з огляду на незаконне відчуження земель лісового фонду у приватну власність без погодження уповноваженого органу як на зміну цільового призначення земельних ділянок, так і їх відчуження, з посиланням на незаконну передачу у приватну власність земель лісового фонду загальною площею 34,6160 га.
4.7. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції та скасовуючи його в частині задоволення позовних вимог про витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" земельної ділянки площею 10,222 га кадастровий номер 3223151000:06:015:0079, з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у позові, виходив з того, що ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" укладаючи з ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест" договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2016 добросовісно покладалося на відомості з реєстру щодо власника земельної ділянки і, відповідно, не знало і не могло знати про існування прав держави на спірну земельну ділянку, а отже набуло право власності на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб.
Натомість, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції наведеного не врахував, поклавши на ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" додатковий обов`язок, крім відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, перевіряти та аналізувати також обставини правомірності попередніх переходів майна, зокрема, обставину вибуття майна з володіння позивача, здійснювати моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень тощо.
4.8. Прокурор у касаційній скарзі вказує, на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема статті 387, 388 Цивільного кодексу України без урахування висновків Верховного Суду у тому числі щодо добросовісності набувача майна.
4.9. За змістом статей 317, 321 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Право власника на витребування майна від добросовісного набувача регулює стаття 388 Цивільного кодексу України, відповідно до норми якої:
- якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч. 1 цієї статті);
- майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч. 2 цієї статті);
- якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3 цієї статті). 
Велика Палата Верховного Суду, Верховний Суд неодноразово висновували, що у спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна у власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих доказів. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).
У пунктах 86-90 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 18.09.2025 у справі № 922/82/20 зазначено таке:
"86. Добросовісність та недобросовісність характеризують насамперед ступінь обізнаності набувача про правомірність набуття майна в особи, яка немає права на його відчуження. Водночас такі категорії, як "добросовісність", яка належить до фундаментальних засад цивільного права (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), а також недобросовісність не можуть тлумачитися або застосовуватися формально, ґрунтуватися на припущеннях. 
87. Добросовісність набувача презумується, тобто набувач буде вважатися добросовісним доки не буде доведено протилежне. Добросовісність дій набувача визначається судом у кожному конкретному випадку.
88. Судова палата зазначає, що поширеним є підхід, відповідно до якого добросовісним набувачем є особа, яка в момент набуття майна не знала і не могла знати, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Натомість недобросовісний набувач на момент відчуження спірного майна достеменно знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження немає права.
89. Основними критеріями, які визначають добросовісність/недобросовісність набувача майна є такі категорії, як "знав/не знав", "міг знати/не міг знати".
90. За загальним правилом, під поняттям "знав" необхідно розуміти не лише безпосередню обізнаність особи в тому, що вона набуває майно в суб`єкта, який не наділений правом на його відчуження, а й водночас усвідомлення факту порушення своїми діями прав іншої особи. Що ж до поняття "міг знати", то воно характеризує недобросовісність того володільця (набувача), який хоч і не був безпосередньо інформований про відсутність у відчужувача права на відчуження майна, але, проявивши принаймні розумну обачність, міг знати про це".
У пунктах 48, 49 постанови від 06.09.2023 у справі № 910/21329/17, на неврахування висновків в якій посилається прокурор у касаційній скарзі, Верховний Суд звернув увагу, що добросовісність набувача передбачає не лише звіряння відомостей про права на нерухоме майно з інформацією, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також розумну обачність набувача. Така розумна обачність включає перевірку, виявлення та докладання інших зусиль для визначення наявності прав інших осіб стосовно нерухомого майна. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на важливості встановлення розумної обачності як критерію добросовісного набувача, зокрема, у постановах від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19, пункт 116), 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 4-473 цс 18, пункт 125.4), від 30.01.2019 у справі № 357/9328/15-ц (провадження № 14-460цс18), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 108), від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункт 90), від 30.05.2018 у справі № 469/1393/16-ц (провадження № 14-71цс18), від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц (провадження № 14-95цс18), від 15.05.2018 у справі № 372/2180/15-ц (провадження № 14-76цс18).
Тому набувач нерухомого майна може вважатися добросовісним лише тоді, коли він не просто покладався на відомості з Державного реєстру, а робив це добросовісно. Якщо перевірка нерухомого майна дає підстави для сумнівів щодо наявності прав інших осіб на нерухоме майно, у тому числі незареєстрованих, то набувач такого майна має вчинити дії, спрямовані на усунення таких сумнівів, або відмовитися від набуття нерухомого майна; в іншому разі набувач не буде вважатися добросовісним.
4.10. Водночас суд апеляційної інстанції зазначаючи про те, що ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" укладаючи з ТОВ "Українська інвестиційно-будівельна компанія "Укрспортбудінвест" договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2016 добросовісно покладалося на відомості з реєстру щодо власника земельної ділянки і, відповідно, не знало і не могло знати про існування прав держави на спірну земельну ділянку, не з`ясовував питання стосовно того, чи дійсно ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" діяло добросовісно за відсутності сумнівів щодо цільового призначення земельної ділянки, яка розташована у лісовому масиві, чи міг знати відповідач про відповідні обставини проявивши розумну обачність, а отже і доведення прокурором наявності підстав для захисту інтересів держави шляхом витребування у ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" земельної ділянки лісового фонду, відчуженої поза волею держави.
5. Висновки Верховного Суду
5.1. За змістом статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
5.2. За змістом пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
Згідно із частиною 3 статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
5.3. Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025, якою рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог про витребування спірної земельної ділянки з користування ТОВ "Компанія з управління активами "Мтір Ессет Менеджмент" і в цій частині у задоволенні позову відмовлено, слід скасувати, а справу передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
6. Розподіл судових витрат
6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі № 911/2929/19 скасувати, справу передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай 
Ю. Я. Чумак