УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 233/3450/15-к
провадження № 51-4415 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання засудженогоОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2015 року стосовно нього,
установив:
27 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області ухвалив вирок, яким визнав винним  ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначив покарання у виді довічного позбавлення волі.
27 жовтня 2015 року Апеляційний суд Донецької області (нині Донецький апеляційний суд) постановив ухвалу, якою апеляційні скарги засудженого ОСОБА_4 та в його інтересах захисника ОСОБА_5 залишив без задоволення, а зазначений вирок суду першої інстанції - без зміни. 
До Касаційного кримінального суду, поза межами строку касаційного оскарження, повторно звернувся засуджений з клопотанням про поновлення цього строку.
Розглянувши це клопотання, колегія суддів касаційного суду дійшла до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строку є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Зі змісту клопотання та матеріалів провадження вбачається, що засуджений вже втретє звертається до касаційного суду з касаційною скаргою і клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження.
Так, уперше засуджений звернувся до касаційного суду у 2021 році. За результатами розгляду його клопотання про поновлення процесуального строку колегії суддів Касаційного кримінального суду постановила ухвалу від 13 вересня 2021 року, якою відмовила засудженому у поновленні строку касаційного оскарження. 
Мотивами ухвалення рішення про відмову у поновленні строку касаційного оскарження стало те, що копію ухвали апеляційного суду засудженому була вручена у 2015 році, однак, звернувся він до суду касаційної інстанції майже через шість років після отримання вказаного судового рішення, посилаючись на те, що з оскаржуваними судовими рішеннями він ознайомився лише у червні 2021 року, не врахувавши, що строк касаційного оскарження за змістом ч. 2 ст. 426 КПК України рахується з дня отримання судового рішення постановленого судом апеляційної інстанції, а не з дня ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. 
При цьому, колегія суддів не визнала поважними причинами пропуску строку касаційного оскарження посилання засудженого у клопотанні як юридична необізнаність та неналежне, на його думку, виконання захисником обов`язків щодо надання правничої допомоги.
Вдруге засуджений звертався з касаційною скаргою в якій порушував питання про поновлення строку касаційного оскарження у 2023 році. За результатами перевірки доводів його клопотання, колегія суддів Касаційного кримінального суду постановила ухвалу від 1 червня 2023 року про відмову у поновленні строку касаційного оскарження, оскільки засуджений посилався на підстави, які вже були судом розглянуті.
Наразі він звертається втретє до касаційного суду із скаргою і клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження, наводячи аналогічні причини - бездіяльність призначеного захисника, який після повернення касаційним судом скарги не усунув її недоліків, не подав її повторно, не повідомив засудженого про необхідність учинення процесуальних дій, що, на думку засудженого, позбавило можливості своєчасно реалізувати право на касаційне оскарження.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
У поданому клопотанні засуджений повторно посилається на ті самі обставини, які вже двічі були предметом оцінки суду та визнані неповажними для поновлення строку, зокрема, бездіяльність захисника. Попри це засуджений протягом 2021 та 2023 років звертався до касаційного суду, а отже він не був позбавлений доступу до суду та міг самостійно реалізувати право на оскарження. Повторне наведення тотожних доводів, які вже отримали правову оцінку, не свідчить про наявність обставин, які могли б змінити висновки суду.
За таких обставин відсутні підстави для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень, а тому клопотання засудженого не підлягає задоволенню.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому  ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2015 року стосовно нього.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вказані судові рішення, повернути йому разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3