УХВАЛА
11 лютого 2026 року 
м. Київ 
Справа № 946/3565/24
Провадження № 14-150цс25
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Ткачука О. С.,
суддів: Банаська О. О., Білоконь О. В., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Гімона М. М., Губської О. А., Ємця А. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ткача І. В., Уркевича В. Ю., Шевцової Н. В.
перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 травня 2024 року у справі № 946/3565/24, виданого за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_3 ,
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2025 року,
УСТАНОВИЛА:
1. Судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 травня 2024 року з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
2. У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила скасувати судовий наказ від 16 травня 2024 року у справі № 946/3565/24, виданий за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_3 .
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.  Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 18 листопада 2024 року, залишеною без змінпостановою Одеського апеляційний суд від 19 березня 2025 року, заяву про скасування судового наказу повернув заявнику без розгляду.
4.  Постанова апеляційного суду мотивована зокрема тим, що цивільно процесуальне законодавство не передбачає права на звернення із заявою про скасування судового наказу про стягнення аліментів як самим боржником, так і будь-якою іншою особою. У разі незгоди боржник вправі захистити своє право шляхом подання позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення тощо).
Короткий зміст касаційної скарги та відзиву
5. У травні 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2025 року (повний текст якої складено 14 квітня 2025 року), в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву про скасування судового наказу задовольнити.
6. Наведені в касаційній скарзі доводи містили підстави, зокрема передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), для відкриття касаційного провадження.
7. Касаційна скарга зокрема містить арґумент про те, що постанова апеляційного суду ухвалена 19 березня 2025 року, повний текст судового рішення складено 14 квітня 2025 року. Однак, суддя, який входив до складу колегії суддів ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, а тому не міг підписати повний текст судового рішення, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 411 ЦПК України є підставою для скасування постанови.
8. У поданому відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_3 , просив задовольнити касаційну скаргу ОСОБА_1 ,посилався на те, що аліментні зобов`язання визначені несправедливо, без врахування усіх осіб, які перебувають на його утриманні, зокрема не враховано наявності ще двох малолітніх дітей.

Рух справи в суді касаційної інстанції
9. Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції. 
10. Верховний Суд ухвалою від 09 жовтня 2025 року справу призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією у складі п`яти суддів.
11. Касаційний цивільний судухвалою від 17 грудня 2025 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною 3 статті 403 ЦПК України.
Мотиви передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
12. Передача справи мотивована необхідністю відступити від висновку викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі № 520/12864/24 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі № 520/21767/23.
13. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі № 520/12864/24 за позовом ФОП ОСОБА_4 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, зазначено, що враховуючи те, що повний текст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 520/12864/24 не підписаний одним із суддів, який зазначений у судовому рішенні (у зв`язку із його смертю), відповідно до пункту 5 частини третьої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вказане рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.
14. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі № 520/21767/23 за позовом ОСОБА_5 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та скасування арешту, зобов`язання вчинити певні дії, зазначено, що відсутність підпису одного з суддів, який входить до складу колегії суддів зумовлена об`єктивними обставинами (пов`язаними зі смертю судді, яка визначена для розгляду цієї справи), які не могли бути передбачені судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення. Водночас вимоги процесуального законодавства (пункт 5 частини третьої статті 353 КАС України) є імперативними та передбачають, що постанова суду апеляційної інстанції (її повний текст) підписується всім складом суду, що був визначений для розгляду справи. Отже, приписи пункту 5 частини третьої статті 353 КАС України є імперативними та зобов`язують Суд (касаційної інстанції) у разі якщо судове рішення не підписано будь-яким із суддів, які зазначені в судовому рішенні, скасувати таке рішення з направленням справи на новий розгляд. Оскільки повний текст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 520/21767/23 не підписаний одним із суддів, який зазначений у судовому рішенні, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 353 КАС України вказане рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.
15. Пункт 5 частини третьої статті 353 КАС України аналогічний за змістом з пунктом 3 частини першої статті 411 ЦПК України.
16. Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що оскільки судове рішення, як акт правосуддя, проголошений в судовому засіданні та підписаний всім складом апеляційного суду, та обставина, що один із суддів не підписав повний текст постанови у зв`язку із смертю, не є обов`язковою підставою, у розумінні пункту 3 частини першої статті 411 ЦПК України, для скасування судового рішення.
17. На обґрунтування доцільності відступу від правового висновку, викладеного у вище зазначених постановах Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначає, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
18. Згідно із статтею 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
19. Відповідно із частинами першою, другою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
20. Відповідно до частини першої статті 265 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.
21. Перегляд судових рішень в апеляційному і касаційному порядку закінчується ухваленням постанови (частина четверта статті 258 ЦПК України).
22. Частиною першою статті 268 ЦПК України передбачено, що рішення суду (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
23. Під час проголошення повного рішення суду суд може оголосити лише його вступну та резолютивну частини та негайно вручити копії такого рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні.
24. Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції оформлюється суддею-доповідачем (іншим суддею, якщо суддя-доповідач не згодний з постановою/ухвалою) і підписується всім складом суду, який розглядав справу, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина третя статті 381 ЦПК України).
25. Встановлено, що вступна та резолютивна частина постанови суду ухвалена 19 березня 2025 року та підписана складом колегії суддів: Громіком Р. Д. , Драгомерецьким М. М., ОСОБА_7. З 20 березня до 11 квітня 2025 року суддя ОСОБА_7. перебував у відпустці. 11 квітня 2025 року ОСОБА_7 відрахований зі штату суду у зв`язку із смертю (довідка Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2025 року).
26. Повний текст постанови від 19 березня 2025 року складений 14 квітня 2025 року, та не підписаний суддею ОСОБА_7., який входив до складу суду.
27. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні.
28. Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що не підписання одним із суддів повного тексту судового рішення у зв`язку із смертю, не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
29. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі № 520/12864/24 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі № 520/21767/23 про обов`язковість скасування рішення суду у разі відсутність підпису одного з суддів, який входить до складу колегії суддів навіть у разі якщо це зумовлено об`єктивними обставинами, які не могли бути передбачені судом.
Висновок Великої Палати Верховного Суду щодо прийнятності справи для розгляду
30. Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, викладені в ухвалі Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2025 року, обґрунтованими й такими, що містять підстави для прийняття справи до провадження Великої Палати Верховного Суду відповідно до частин третьої статті 403 ЦПК України, оскільки існує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у спорах, де суддя ухвалив остаточне рішення, підписав його вступну те резолютивну частину, а повний текст судового рішення не підписав за об`єктивних на те підстав, та необхідність розгляду питання щодо відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2025 року у справі № 520/12864/24 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі № 520/21767/23.
31. Констатуючи наявність підстав для прийняття справи до розгляду, Велика Палата Верховного Суду врахувала, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.
32. У частині першій статті 402 ЦПК України передбачено, що в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Такий розгляд відбувається з урахуванням статті 400 ЦПК України щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції.
33. Виходячи з наведеного цю справу, яка приймається до розгляду Великою Палатою Верховного Суду, необхідно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у порядку письмового провадження).
34. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).
Керуючись частиною першою статті 402, частиною третьою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Прийняти до розгляду справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 16 травня 2024 року у справі № 946/3565/24, виданого за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_3 .
Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 11 березня 2026 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: місто Київ, вулиця Пилипа Орлика, 8.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач О. С. Ткачук
Судді: О. О. Банасько С. І. Кравченко
О. В. Білоконь О. В. Кривенда
О. Л. Булейко М. В. Мазур
І. А. Воробйова С. Ю. Мартєв
М. М. Гімон Н. С. Стефанів
О. А. Губська Т. Г. Стрелець
А. А. Ємець І. В. Ткач
Л. Ю. Кишакевич В. Ю. Уркевич
В. В. Король Н. В. Шевцова