УХВАЛА
13 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 404/1503/25
провадження № 51-434ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність положенням ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, судове рішення, що оскаржується (п. 3); обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення (п. 4); вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції (п. 5). Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додається копія судового рішення, що оскаржується.
Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу скаржника, що обґрунтування касаційних вимог має співвідноситися з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Частиною 2 ст. 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Прокурор у касаційній скарзі узагальнено вказав, зокрема, про наявність підстав для скасування ухвали апеляційного суду, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК (неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність), однак не конкретизував у чому полягають такі порушення з огляду на зміст норм ст. 413 КПК, та не обґрунтував доводів у цій частині.
Крім того, Суд зауважує, що прокурор за результатами розгляду касаційної скарги просить скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 грудня 2025 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. До того ж на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК касатор зазначив про оскарження цього судового рішення і відповідно до ч. 5 указаної статті додав до касаційної скарги лише його копію.
Водночас прокурор, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, зазначив, зокрема, що суд першої інстанції не дотримався вимог закону під час призначення покарання  ОСОБА_5 . Викладене свідчить про наявність у скарзі суперечностей, що викликають сумніви щодо того, яке(-і) саме судове рішення оскаржується в касаційному порядку.
Також колегія суддів звертає увагу скаржника, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 425 КПК прокурор має право подати касаційну скаргу.
Відповідно до п. 20 ч. 2 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Крім того, приписами ч. 4 ст. 36 КПК визначено, зокрема, що право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступники, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступник, керівник обласної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Частиною 1 ст. 37 КПК визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Ураховуючи вказані приписи та висновки щодо правозастосування у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року (справа № 629/847/15-к), правом на подання касаційної скарги зі сторони обвинувачення наділений прокурор, який брав участь у судовому провадженні; визначені процесуальним законом прокурори вищого рівня, а також прокурор, який був включений до групи прокурорів.
Згідно з копією оскарженої ухвали, участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанцій брав прокурор ОСОБА_6 .
Водночас з касаційною скаргою до Верховного Суду звернувся прокурор Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 щодо якого відсутні відомості про включення до групи прокурорів або про його участь у судовому провадженні та за посадою він не є прокурором вищого рівня, як це визначено у ч. 4 ст. 36 КПК. 
Указані обставини не дають можливості Суду вирішити питання про наявність у прокурора ОСОБА_4 права подати касаційну скаргу у цьому кримінальному провадженні.
Наведені вище обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
У зв`язку з тим, що касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3