УХВАЛА
09 березня 2026 року
м. Київ
справа № 355/694/20
провадження № 51-830 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 листопада 2026 року,
встановив:
У поданій скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК  суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Вказуючи на істотні порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону, захисник, з огляду на положення процесуального закону та з урахуванням мотивів прийнятих судових рішень, належним чином не обґрунтовує своєї позиції, як про це йдеться у ст. 412 КПК.
Крім того, обмежившись загальними посиланнями в мотивувальній частині на порушення апеляційним судом процедури судового розгляду в цілому, сторона захисту також не зазначає, яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду, як і не вказує в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону були допущені цим судом, які вимоги апеляційної скарги залишились поза увагою цього суду. Стверджуючи про порушення апеляційним судом вимог ст. 349 КПК, захисник не наводить правового обґрунтування своєї позиції, з огляду на положення статей 404, 405 КПК, а також прийняте цим судом рішення.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
На усунення недоліків, захиснику слід подати нову касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 листопада 2026 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3